Režie:
Mark HermanScénář:
Mark HermanKamera:
Benoît DelhommeHudba:
James HornerHrají:
Asa Butterfield, Jack Scanlon, David Thewlis, Vera Farmiga, Rupert Friend, Richard Johnson, Sheila Hancock, Cara Horgan, Amber Beattie, David Hayman (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Osmiletý Bruno žije se svojí rodinou v Berlíně, kde má i spoustu přátel. Jednoho dne se ale musí rodina přestěhovat, protože Brunův otec, nacistický voják, dostal novou práci na venkově. Nový domov je chladný a plný nacistických vojáků, a protože v okolí nikdo jiný nežije, vypadá to, že Bruno nové kamarády jen tak nenajde. Hned v první chvíli si ale všimne „farmy“, na kterou vidí ze svého okna. Farma je ve skutečnosti koncentrační tábor... Bruno se stále nudí, rád by vyrazil někam ven, ale smí být pouze před domem. Brunova sestra Gretel tráví hodně času s nacistickým vojákem Kotlerem. Jednou Bruno náhodou objeví cestu z domu. Také si všimne černého kouře, který vychází z „farmy“, pak upadne. Pomocník Pavel Bruna ošetří a jeho matka mu za to poděkuje. Pavel býval kdysi lékař, teď škrábe brambory. Brunovi se podaří zmizet z domu a na svojí výpravě narazí na tábor, za jehož plotem sedí osmiletý chlapec Shmuel. Bruno se s ním skamarádí a chodí ho často tajně navštěvovat. Bruno pořád nechápe, kde to vlastně Shmuel žije, ale ví, že je Shmuel Žid. Dvakrát týdně mají Bruno a sestra domácího učitele, který je učí nacismu. Z malé Gretel se stává nacistka a věří v Hitlera, její matka je z toho v šoku... Za Brunem a jeho rodinou přijede na návštěvu děda, babička odmítla přijet, protože je proti tomu, co její syn dělá. V den slavnostní večeře se Brunova matka dozví, že je tábor vyhlazovací a s manželem se hrozně pohádá. Od té doby se Brunova matka chová jinak. Na večeři se voják Kotler prořekne, že jeho otec utekl ze země, protože nesouhlasil s tím, co Hitler dělá. Brunův otec to slyší nerad. Kotler je z rozhovoru velmi nervózní, a když sluha Pavel omylem rozlije víno, Kotler ho na chodbě umlátí k smrti. Gretel pak řekne Brunovi, že „farma“ je pracovní tábor a že Židé jsou nepřátelé. V domě se chystá promítání a slavnostní večeře a Shmuela poslali, aby tu leštil sklenice. Když mu dává Bruno jídlo a povídají si, přistihne je Kotler. Bruno Shmuela zapře... Brunův otec pak promítá lživé video o tom, jak krásné je to v táborech, a Bruno mu uvěří... Bruno chodí za Shmuelem každý den, ale ten tam není, až se jednoho dne zase objeví. Shmuel má poraněné oko, někdo ho zbil. Bruno se Shmuelovi omlouvá a on mu odpouští. Brunova babička zemřela během bombardování a na hrob jí poslal kytku i Hitler. Brunova matka chce kartičku s jeho podpisem sundat, protože ví, že by ji tam babička nechtěla, ale Brunův otec jí to zakáže. Brunovi rodiče se pak doma pohádají, Brunova matka nazve svého manžela nestvůrou a chce i s dětmi pryč. Brunův otec tedy dětem oznámí, že se budou druhý den stěhovat. Bruno tu ale chce zůstat... (TV Prima)
(více)Recenze (1 094)
Souhlasím se strojeností, kýčovitostí i přímočarostí. Pro naivní dětský pohled na 2. světovou válku (viz "Život je krásný", "Faunův labyrint", "Zlodějka knih" apod.) mám nicméně slabost a ten konec je prostě hnus. ()
Nevěřil bych že je i dnes možné natočit velmi originální film o druhé světové valce. Bez jakéhokoliv přílišného násilí, bez brutlaity, snahy šokovat a přece velmi působivé. Leč s velmi očekávatelným koncem. ()
Keby nie toho minimalistického, komornejšieho prístupu, ktorý sa sem moc nehodil, tak by jednoznačne išlo o jeden z najlepších filmov na túto tému, myšlienka bola veľmi silná, tak silná, že už iba sama o sebe dokáže v divákovi vzbudiť vlnu emócií... Tu je krásny príklad toho, ako dokáže byť nevedomosť nebezpečná. U detí sa dá chápať (a ten chalan to hral veľmi dobre), no u dospelých je to priam až trestuhodné. Ten koniec stál po pocitovej stránke za to, vyplatilo sa vydržať. Nadpriemer. 75/100 ()
Mít tenhle film mnohem lepšího režiséra, mohl mít našlápnuto na to stát se filmovou klasikou. ()
Prozření obersturmbannführera, aneb kdo jinému jámu kopá, sám do ní padá...teď vážně, dostal jsem to, co jsem čekal. Až neuvěřitelně naivní a povrchní pohled na toto téma bylo to jediné, co mohlo z této produkce a roku výroby vzniknout. Odstartoval to anglicky swingující zpěvák na oslavě nacistického důstojníka, (chápu, že spojení této produkce a němčiny je neuskutečnitelné, ale film to staví do určité nereálné roviny, kterých si zde užijeme více než dost) pokračuje to přes 8. letého klučinu, který je morálně i citově zdatnější než všichni kolem, včetně jeho matky, a který dokáže čelit silné demagogii, která je zde ovšem vylíčena opravdu tragicky. Dolaďuje to tuctová režie s primitivní hudbou a vrchol všeho jsou ničím nerušené dialogy obou chlapců (v některých případech skoro pikniky) u ostnatého drátu a samozřejmě závěr, na kterém stojí celý film, a který se vejde tak max. do 20ti minut. Ovšem nebýt tohoto silného, i když scénaristicky nesmyslného závěru, hodnotil bych ještě méně. Potvrzuji dojem zde již zmíněného family dramatu pro ženy na mateřské dovolené z období nacistických zločinů. A pak se může člověk divit, že společnost zapomíná a dnešní společnost si díky podobným počinům ani nevzpomene, nebo pronese klišé, ke kterému tento film přímo nutí "No jo no, bylo to hrozný..." Zdejší vysoké hodnocení potvrzuje samoúčelnost filmu a takovou nucenost diváka do soucitu, která funguje...jak je vidět. ()
Ano, je to kýč, ano, je v něm hodně klišé, ano, mnoho věcí je zcela nelogických, ano, film je nadmíru sentimentální. Jenže pracuje kvalitně s dětskými neherci, režie se sice nedopouští nápadů, ale je profesionálně nudná. Jako celek by film vlastně za moc nestál. Jenže ta geniální pointa ho posunuje do naprosto jiné roviny. Bez posledních deseti minut by to bylo tak na jednu odřenou hvězdičku. ()
Koho nenávidět nejvíce? Boha, že potrestal náckovské rodiče za jejich hříchy smrtí nevinného? Otce, který se dobrovolně účastní systematického vyhlazování, považuje to za svoji vojáckou povinnost a maskuje to fiktivními dokumenty? Matku, která se emocionálně nedokáže srovnat s těmito hrůznými činy, ale řěší to jen zbrklým útěkem před realitou místo, aby jí čelila, aby vyjádřila jasný nesouhlas, aby proti ní začala bojovat? Blonďatého nácka, který spere každého Žida, jenž je při ruce, jen proto, že se nedokáže srovnat s tím, že otec emigroval před režimem? Rodinné drama za zdí velitelského baráku koncentráku, viděné pohledem osmiletého kluka a jeho dětskou logikou, kterou glosuje všeobecně známé a děsivé skutečnosti. S těmi je divactvo dobře srozuměno a právě díky tomu vybičují tyto okamžiky emoce na maximum, i bez naturalistického zobrazování holé podstaty smrti. Konec samozřejmě vše napraví a pak nezbývá nic jiného než slzy, které kanou nejen za dva malé chlapce, ale za všechny lidské bytosti, jejichž život je (byl) tak nedůstojně a hanebně ukončen. Však já si dovolím nesouhlasit s onou křesťanskou interpretací, která je nad tím cítit, děti za hříchy svých rodičů nejsou zodpovědni a nejsou jejich nositeli. 80% ()
I napriek dobrému nápadu, nevierohodné, smutne trápne a s každou minútou sa zhoršujúce. A nezachránila to ani čoraz častejšie sa objavujúca, skvelá, Vera Farmiga. ()
Téma holocaust tentokráte trošku netradičně a to z pohledu malého chlapce a to nikoliv ( jak by se nabízelo ) židovského, nýbrž " dokonalé rasy ". Dětská " NAIVITA a bezbřehá upřímnost " v kontrastu s krutou realitou. Ve filmu je dost pasáží, kdy se člověk chtě nechtě musí pousmívat nad nastalou situací, ale zároveň ho " tam někde vzadu " řádně MRAZÍ. .....Byl jsem lékař.....to jsi asi nebyl dobrý lékař, když jsi tady.... Je to u vás na " farmě " hezké? Tento snímek začíná pozvolna, ale s každou další postupující minutou začíná brnkat na vážnější strunu a ten mrazivý konec navíc umocněn silným Hornerovým hudebním doprovodem, to je SILNÉ kafe. Samotný snímek se spíše než hrůznými činy a násilím zabývá tématem propagandy. Snad nejlepším příkladem a důkazem budiž sestra malého chlapce. Vylepováním plakátů to začínalo a ty konce známe všichni..... p.s. Vera Farmiga s každým dalším snímkem nesmírně herecky roste a je pouze otázkou času, kdy tato sličná dáma poputuje do mé ženské herecké topky..... ()
Velmi silné téma v uhlazeném (a mírně televizním) podání. Emoce sice většinou fungují (závěr je poměrně nemilosrdný), ale v rukách někoho výraznějšího a nápaditějšího to mohla být naprosto strhující záležitost, na níž by se možná nechytal ani SCHINDLERŮV SEZNAM... 60 - 70 % ()
Zajímavý námět, který se mohl zfilmovat daleko lépe. Scénář jen brouzdá po povrchu a režijní styl příliš obyčejný. ()
Silný příběh. Jako bych viděl Život je krásný, jen z opačného pohledu, osmiletého syna německého důstojníka. Koncentrační tábor vypadá naivníma dětskýma očima až úsměvně, ale je to ten nejčernější humor. Film má jasné sdělení: Nikdy nevěř, co ti říkají, dokud si to sám neověřiš. Ne všichni Němci byli nasisty, dokonce snad většina nebyla, ale kdo by se k tomu v té době hlásil. # Herecky ztvárněno výborně. # [viděno: monitor, 5.1] # příběh 9 | hudba 6 | humor 1 | akce 0 | napětí 1 | pustil bych si znovu 6 ()
Nelíbí se mi, když si nějaký film jako rukojmí bere malé děti. Všechny tragické události (autonehoda, onemocnění rakovinou, facka, válka) se vždycky zdají silnější, když do nich dosadíte dítě. Pro mě je to vlastně takové zneužívání diváka, my všichni v sobě máme zakódovanou potřebu děti chránit, takže logicky se nás víc dotkne, když za ostnatým drátem vidíme malého židáčka než při pohledu na dospělého chlapa. I přes tuhle výtku se mi film líbil, protože je natočený s takovou zvláštní britskou precizností, jemností a přitom otevřeností. Když blonďatý nácek zařve na židovského sluhu, zamrazí vás z té nenávisti v zádech. Stejně jako z naivních rozhovorů obou klučinů. Film pozvolně graduje k nějakému rozuzlení, divák si podvědomě přeje, aby se "zlým" postavám dostalo nějakého trestu. A dostanou ho - a je tak fatální, že vám z toho nebude dvakrát dobře. ()
Pohled na dětskou mysl, která se snaží pochopit hrůzy, které se dějí nedaleko za domem. Krátké, ale silné a upřímné přátelství mezi dvěma chlapci, kteří se nikdy kamarády stát neměli. Výborný film, který nutí k zamyšlení a který Vás upoutá a nepustí. ()
Spoiler -Zajímavej film o dvou malejch dětech, kteří spolu kamarádí přes ostnatý plot jednoho koncentračního tábora. Zatim co ten jeden vůbec netuší, co se kolem něj děje, a žije v jedný velký lži, je hýčkanej a rozmazlenej, ten druhej všechno dění zažívá na vlastní kůži a nad chováním jeho nového kamaráda kroutí hlavou, aniž by tušil, že i on si tu hrůzu hezky zkusí. ()
Snaha atakovat city za každou cenu co nejsilněji je naprosto evidentní. Film si pomáhá co to jde, aby se mu tento atak co nejlépe vydařil. Nicméně je to kvalitní adaptace holokoustu z nic nechápající dětské perspektivy. Velmi slušné provedení. K vykreslení atmosféry nám hraje citem přeslazené pianko neprosto excelentní tóny. Film rovnoměrně zrychleně graduje až k srdcervoucímu finále, které stojí za to. Slušně herecky zvládnuto, a to i včetně dětských rolí. Mně se to líbilo, ba co víc, mě se to i dotklo. Plný počet nedávám za výše zmíněné nerálnosti. Což je ovšem výtka celkem velká. * * * ()
Ano, vše tu funguje příliš jednoduše. Pavel by mohl kdykoli vzít z vily roha (jestli by se z ní tedy odbelhal), ostatně jako kdokoli z lágru, protože při podkopávání elektrického plotu si vás nikdo nevšímá. Bruno je však nevinnost sama, obzvláště v momentech jako když říká Pavlovi, že asi nebyl moc dobrý doktor, když všeho nechal a stal se loupačem brambor nebo když se snaží přijít na kloub té hře, co ti lidé v pyžamech stále hrají. A Butterfieldova angličtina je kouzelná. Friend je zlo samo, nevěřil bych, že se na Ostrovech dají splašit takhle árijské rysy. Vždy nadskočím, když na Pavla zahuláká... Ani třetí projekce Chlapci nic neubrala... 90% ()
Nemůžu si pomoct.. ano, náckové jsou zmrdi - ale využít tuto tématiku k tak násilnému citovému vydírání diváka mi přijde trapné a ubohé. Tento nepravděpodobný kýč plný nepravděpodobných událostí (Herr Kommandant se přestěhuje se svou rodinou tak blízko k vyhlazovacímu táboru, jen co by kamenem dohodil - když už, tak by se jistě malý klučina Bruno nedostal tak lehce až k jeho oplocení - když už, tak by si tam asi nemohl v klidu povídat s židovským chlapcem Shmuelem - a největší šílenost.. Shmuel si v táboru pobíhá jak se mu zachce a vůbec pro něj/ně není problémem zahrát si dámu, natož 'propašovat' Bruna dovnitř) se snad ani nesnaží působit uvěřitelně. SPOILER Všechno sází na 'šokující' a 'dechberoucí' závěr, kdy chlapci, společně se směšně stroze působícím komparzem, okusí ve 'sprše' pachuť Zyklonu B. FUJ, že se Mark Herman nestydí. Vážně - raději sáhněte po nějakém slušném dokumentu - tohle není pocta, ale výsměch obětem této zkurvené války. ()
Ještě dlouho po začátku jsem se divil, kde vzal film tak vysoký rating. Pochopit mi dal až úplný konec. Je to tak film dvou tváří, kdy u začátku a táhlého středu skoro usínám a u konce nestačím valit oči. Snímek se věnuje rozdílnému vnímání protižidovské propagandy členů rodiny tak dlouho, až se oči klíží. Židovské utrpení je zde jen v několika lehoučkých nárazech a city rozhodně nakládačku nedostávají. Z nuly napětí graduje na uplný vrchol bohužel až v samotném konci, a tak jsem sice obohacen filmem se skvělým nápadem, ale zároveň zklamán, že šeď prosluněných dní gestapácké rodiny nerozehnal zlom o mnoho dříve. Filmem, který se více věnuje židovskému utrpení, je Člověk bez osudu. Alternativa: Sorstalanság, Anne Frank: The Whole Story. ()
Taky nevinný modrooký synek nechápe, že jeho táta je nacisticky pohlavár, a že za barákem nemá kamarády, no "nepřátele systému". I mně takovou kurvu bezcitnou tohle dojalo, málem sem hodil sluzu. Sem strašně nerad, když semnou někdo citově manipuluje, no chajzl Herman mně dostal. 8/10 ()
Reklama