Režie:
Miroslav SobotaScénář:
Jiří BednářKamera:
Peter BeňaHudba:
Vratislav ŠrámekHrají:
Jiří Laštovka, Oldřich Navrátil, Simona Stašová, Václav Vydra nejml., Kateřina Březinová, Jiří Bednář, Pavel Zedníček, Zdeněk Dušek, Otto Rošetzký, Jan Novotný, Eva Kratochvílová, Karolina Pešlová (více)Obsahy(1)
Pohádka na motivy příběhu Oscara Wildea začíná jedné bouřlivé noci, kdy dřevorubec Gordon (V. Vydra) najde v lese novorozeně. Dá mu jméno Orion – dítě hvězdy (v dětské roli M. Hejný) a vezme ho k sobě domů. Orion (jako dospělý J. Laštovka) vyroste ve velmi krásného, ale bohužel také namyšleného a krutého chlapce. Jednoho dne se objeví u dřevorubce žebračka (S. Stašová) a pozná v Orionovi svého ztraceného syna. Orion, který věří, že je dítětem hvězdy, ji zle urazí a vyžene. Vzápětí se jeho tvář změní ve směšnou a ošklivou. Po desetiletém putování, při němž leccos pochopí, se Orion dostává do moci zlého čaroděje (O. Navrátil), který pro něj má úkol. Jeho splnění má čaroději dopomoci k vládě nad celým světem. Orion musí přemoci zlá kouzla a získat nazpět nejen svou krásnou tvář a čistou duši, ale i lásku své matky, kterou kdysi pyšně zahnal. (Česká televize)
(více)Recenze (24)
Zajímavé téma, nápad i přelévání děje, práce s časovou rovinou (desetileté cykly smutku a radosti) a myšlenka toho, že co zasejeme, to se nám vrací. Určitě se v tom dá najít více symboliky, třeba s oněmi mincemi a uskutečněnými přáními. Žel, zpracování zůstalo na půl cesty, mělo nakročeno v velkolepější pohádce s kulisami jak z Krkonošských pohádek (což je poklona, nikoliv hana), jenže zatímco např. kostým čaroděje a kameramanský styl jeho snímání je z kategorie těch lepších, maska Oriona a jeho snímání kamerou jsou podprůměrné. (Taková drobná odbočka mimo žánr, i zpěvák jménem Orion nosil masku, aby to vypadalo, že je žijící Elvis Presley.) Herecky je to občas zajímavé (Vydra, Březinová, Pešlová), jindy takové zbytečně přehrávané (Stašová, Novotný, Kratochvílová). Samozřejmě mne pobavilo, že spoluautor scénáře a dramaturg pan Bednář si zahrál roli pana učitele, a myslím, že se role zhostil velmi dobře. Celkově tedy, když to vše sečtu a odečtu, mi vychází lepší průměr. ()
Pohádka na motivy příběhu z dílny Oscara Wildea. Uvěřitelný příběh o sebestřednosti a pýše a jejich nápravě. Příběh je skvělý, kromě tradičně výborné Simony Stašové a Václava Vydry, skvěle hrají i všechny zúčastněné děti, což u pohádek, jejichž datum vzniku začíná dvojkou, je spíš statistická chyba než pravidlo. Kulisy jsou místy podařené, masky také, tím víc bolí oči z umělosti tam, kde být nemusí. Proč by Orion nemohl jít do obyčejného lesa? Nebo do kulisového míň uměle ohavného? A do toho dají toho králíka. Nepovedený les s králíkem kontrastuje o to víc. Stejný je kontrast povedené masky Ratnaje a toho, jak je za ohavu namaskován Orion. Jako by masky vytvářeli dva lidé, z toho jeden kvalifikovaný odborník a druhý z chráněné dílny pro lidi se středním až těžkým typem postižení (tím nenapadám význam chráněných dílen, jenom že ty dvě masky vedle sebe vypadají nesourodě). Oproti křečovitosti úplného závěru je ještě i Orionův rypáček naprosto zlatý. Takže moje vysoké hodnocení je výsledek průměru a slabosti pro Wildea a pro králíky. ()
Včera tuhle pohádku opakovali, a zrovna v tom týdnu našli Oriona oběšeného ve sklepě.... 8.2.2018 http://www.blesk.cz/clanek/celebrity-ceske-celebrity/523947/tragicka-smrt-jiriho-lastovky-39-z-ordinace-v-ruzove-zahrade-obesil-se-ve-sklepe.html ()
Nechci urazit talent mistra O. Wilde, ale tato pohádka byla podle mého názoru dost nepovedená. Možná za to mohou i čeští tvůrci, kteří převedli předlohu do studií, vypravili nehezkými kostýmy, pitomou maskou a směšným soupeřem. Souboj Ratnaje s jantarem, bratr si vezme sestru (sice nevlastní, ale v Pelíškách to stačilo) a nakonec je z Oriona princ i s královnou, králem nebo králíkem a...a už je konečně konec. ()
Přijde mi, že pohádka, možná spíš studiová pohádka, je prubířským kamenem pro herce. Musí vytvořit hodnověrnou postavu na malém prostoru, leckdy jen v pár větách a ještě někdy podivných. Když se tady na obrazovce objeví paní Stašová, je to skutečně paní herečka. Každá hláska, která vyjde z jejích úst, každé gesto, by't sebemenší, mimika i postoj celého těla - to je skutečné mistrovství. Slabým článkem je představitel Oriona, který se sice snaží, ale nic moc. ... Proč se na začátku dovídáme, že jantar není pryskyřice? Vždyť je. Nápis na meči je Cimrmanovou akustickou konstantou, to se tedy tvůrci mohli víc pochlapit. Opakované Orionovo chození do lesa je docela otravné, protože pořád stejné. Aspoň potěší, že mu tam radí český strakáč, jehož Orion přátelsky oslovuje "divoký králíčku". Předlouhý monolog matky, v němž radí Orionovi, jak přemoci čaroděje - to jsem nebyla schopná si zapamatovat. Navrátil má dobrý háro. Pohádku bych nezatracovala, ale chce se mi napsat: znovu a lépe, prosím! ()
Reklama