Obsahy(1)
Režisér Jovan Jovanovič přišel roku 1971 se snímkem, který je dnes řazen mezi významné filmy srbské kinematografie. Film je i dnes aktuálním tématem a stále má divákům co říct. I po 40 letech je to realita i dnešní doby. Vždyť sám hlavní hrdina ve filmu říká: „jsem vaše budoucnost“. V příběhu mladého delikventa Stevana (jedna z nejlepších rolí Dragana Nikoliće), sledujeme jeho postupný vývoj z obyčejného mladíka a typického outsidera až na post šéfa mafie v Bělehradě. Snímek byl po uvedení šokem pro tehdejší komunistickou cenzuru a byl zakázán. Ve filmu se v jedné z prvních rolí objevila i María Baxa, později proslavená v italských filmech. (Hennes)
(více)Recenze (6)
Film tak na jednu dýmku, ale ouha, z nikotinu a rozverné ruční kamery se mi motala hlava. A nejspíš se není co divit, protože jugoslávský kultivar Charlese Mansona, se opravdu činil, neboť si (dobře) uvědomil, že nestačí jen Sex and Drugs and Rock'n'roll, ale vrcholem libostí tohoto typu je teprve vražda. Film patří k experimentům, kterých se v té době točilo poměrně dost (podobné se točí i nyní, ale punc experimentu už ztratily)... Dále viz Flakotaso, včetně poslední věty! ()
No end. No happy-end. Nervná kamera, zoomovanie, oslava narodenín komunistického vodcu Josipa Broz Tita. Zbesilé tempo. Pomedzi frázovité heslá komunistov a transparenty o mládeži ako držiteľovi práporu strany a socializmu úplne v protiklade s tým vyrastá rebel derúci sa na špicu belehradského podsvetia. Veľa nahoty a vulgárnych nadávok. Žiadny podraz a nelegálny kšeft nie je hrdinovi dosť zločinný. Pred vraždami neuhýba od samého začiatku, keď v podstate bez zjavnejšej príčiny odkrágľuje dvoch hipíckych stopárov. Strih, tempo a kamera čímsi pripomína divoké experimenty Jesúsa Franca, alebo tiež (aby som bol kus intelektuálskejší a ideologickješí) Jeana Luca Godarda. Hrdina nie je nejako veľmi sympatický, ale zase pripomína amerického herca Petra Fondu. Zrod vetvy organizovaného zločinu východnej Európy (prevažujúco výoalnícko-hulvátsko násilnej) , ako film pekne ukazuje, má pevne zakorenené počiatky v časoch hlbokej boľševickej totality. Niet divu, že súdruhom v Juhoslávii sa takéto videnie nijako nepozdávalo a film hneď zavreli do trezoru. ()
Zejména dokumentární režisér Jovan Jovanovič natočil v roce 1971 zcela anarchisticky pojatý film s velmi výmluvným názvem - v češtině Mladý a zdravý jako růže. Do hlavní role obsadil herce, který se v rolích rebelských mladíků cítil jako doma - Dragana Nikoliče, a svému filmu dal formu, která jakoby se chtěla záměrně co nejvíc odlišovat a šokovat i na úkor sledovatelnosti. Výsledkem také bylo jeho okamžité zakázání. Ruční kamera zběsile zoomuje po celou stopáž a vtipné externí komentáře na adresu hrdiny v úvodu filmu, stejně jako jeho vzestup na vrchol, se odehrávají v podobně rychlém tempu. Přes zábavnost celého konceptu ale film obsahuje i jisté ostny a to zejména z toho důvodu, že většina scén zobrazující destrukci a vraždění, působí až překvapivě a nepříjemně realisticky. ()
Více reálné a alespoň mně bližší, než mnoho hollywoodských trháků na podobné téma. Kam se až může mladík z ulice dostat ? Kdo jste viděli TRAINSPOTTING, nenechte si ujít toto, protože je to lepší. Zločin, tajná policie, drogy..... ()
Konecne som narazil na film, ktory je juhoslovansky trezorovym filmom. Cesko -Slovensko malo dostatok trezorovych filmov, a vzdy som vedel, ze to je fenomen krajin Sovietskeho Bloku, nielen Ceskoslovenska. No a konecne som nan natrafil. Tie mafianske praktiky Dragana Nikolica boli teda pekne brutalne, najma ked ako kulisa funguju oslavy narodenin Josipa Broz Tita : 89 % ()
Film prostoupený duchem anarchické revolty a provokace, ovlivněný undergroundem. Dravost Nikoliče pro mladé nakažlivá. (50%). ()
Reklama