Režie:
Nikita MichalkovKamera:
Vladislav OpeljancHudba:
Eduard Nikolajevič ArtěmjevHrají:
Sergej Makoveckij, Nikita Michalkov, Sergej Garmaš, Valentin Gaft, Alexej Petrenko, Jurij Stojanov, Sergej Gazarov, Michail Jefremov, Alexej Gorbunov (více)Obsahy(2)
Příběh se odehrává ve válkou zničené Čečně. 12 porotců bojuje s rozhodnutím o osudu čečenského teenagera, který údajně zabil svého ruského otčíma. Porotci: rasistický taxikář, nedůvěřivý lékař, nerozhodný televizní producent, člověk, který přežil holocaust, vášnivý muzikant, ředitel hřbitova a další reprezentují rozpolcenou společnost současného Ruska. Film byl nominován na Oscara za nejlepší zahraniční film, na Zlatého lva na Mezinárodním filmovém festivalu v Benátkách a byl součástí Mezinárodního filmového festivalu v Karlových Varech. Režisér Nikita Michalkov patří mezi špičky ve svém oboru a jeho dalšími filmy jsou např. Lazebník sibiřský nebo Unaveni sluncem. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (372)
Moje první setkání s Nikitou Michalkovem bylo velice působivé. Film šel v pozdních hodinách, ale natolik mě zaujal, že jsem obětovla spánek. Leč únava mne přemohla a já se vzbudila těsně před koncem. Nechtěla jsem si kazit dojem z filmu, hned druhý den jsem se napřed podívala na celý film znovu od začátku a hned po něm na Dvanáct rozhněvaných mužů. Nedalo mi to a pustila jsem si Dvanáct znovu ... Nefandím remake, ale Michalkov mě dostal. Jeho snímek byl barvitější a dotaženější, dokázal původní nosné téma velice nenuceým způsobem prizpůsobit místním poměrům. Překvapilo mě, jak přesně se přitom držel předlohy, ale zase ne otrocky. Kde to dávalo smysl, neváhal vytvořit vlastní konec s krásným použitím symboliky. Kdybych měla vybírat, což dělám v takovém případě velice nerada, vybrala bych si Dvanáct před starším originálem. Pro mě osobně neskutečně silný zážitek. (Netuším, kam se mi poděl původní komentář z 7. 9. 2015 , vím, že jsem ho psala.) ()
Tak teda nevím jestli jsem viděl stejnej film jako ostatní, ale já viděl utahanou a rozvleklou nudnou Rusáckou kdákárnu která si bere kostru z Americké verze a dotvořuje si ji po svým tak, že přidá hodinu nesmyslných kydů o ničem. Otravný uřvaný postavy pak pronáší nesmyslný monology snaží se asi rádoby hrozně moralizovat a mění názor jak nesvéprávní chovanci ústavu pro dementní děti. Případem a fakty se zabývají minimálně nikdo tu není schopný nic vyargumentovat. První nerozhodnej porotce vlastně ani neví proč hlasuje nevinen a ostatní mění názory sami od sebe, nepodloženě, vyumělkovaně, nelogicky. Ve spojení se smrtící stopáží se z toho tak stává záležitost k nepřežití. Pokud si nechcete kazit dojem z původního filmu, tak se tomuhle raději vyhněte.40% ()
Nikita Michalkov sa nechal inšpirovať filmom S. Lumeta 12 rozhnevaných mužov a podaril sa mu skvelý film. Prakticky celý dej sa odohráva v telocvični /provizórna zasadačka/, kde 12 porotcov rozhoduje o vine či nevine čečenského chlapca. Prevažnú časť deja tvoria dialógy /ale aké!/ a dojemné monológy- minipríbehy, ktorými dej okorení takmer každý z 12-tich porotcov. Nezabudnuteľným bude určite monológ ha-ha-ha a taxikárov príbeh, ktorý bil vlastného syna. Tak hodnoverné a ľudské dialógy som už dávno nepočul. Zvoliť dabing v tomto prípade znamená smrteľný hriech. Herecké výkony sú fantastické,v niektorých prípadoch priam oscarové. Ak dej nachvíľu preruší nejaká akčná scéna rozhodne stojí za to. Spočiatku jasný prípad sa zamotáva a sedenie sa preťahuje do neskorých nočných hodín..."Ako dlho je tu táto rúra? Asi 40 rokov. A ako dlho tu ešte bude? Ďalšich 40 rokov. A tak je to so všetkým...My pagavarili, pakurili, popili...Tak nádherne zostrihaný a hudobne podmazaný záver ozdobený čečenským tancom v cele som už dlho nevidel. Film na mňa veľmi zapôsobil, dávam plný počet. Vidieť tak dva takéto ruské pecky za sebou, tak normálne začnem gavariť pa rusky.100% ()
90% - Michalkov vzal kostru původního Lumetova filmu, implantoval do ní ruskou duši s příslušnými klišé, a výsledek oblékl do jekési vojenské uniformy. Funguje to dokonale! Sice je film trochu delší a chvilkama má člověk pocit, že se to táhne, ale na to, kolik sdělení obsahuje, je to naprosto ideální čas. Michalkov prostě dal prostor VŠEM porotcům, aby vytáhli své dojemné monology. Schematické, účelové, patetické? Ano... ale je to Drama v tom nejlepším slova smyslu. Zábavu umocňuje jak extrémně vysoká herecká úroveň, tak i pěkná hudba Eduarda Artemjeva. Závěrečná poselství mi docela brala dech i přes jejich průhlednost. Skvělý film. Další chod, prosím! ()
Ruské filmy jsem nikdy nesledoval, ale tentokráte jsem po přečtení recenze Boss321 udělal vyjímku a mé nadšení nezná hranic. Bravůrní dialogové drama, ve kterém zdánlivě zase o tolik nejde. Moc se mi líbí jak se postupem času stává z prvu zdánlivě snadného vynesení rozsudku pěkné drama, kdy každý z dvanácti porotců chvilku tahá pilku. Ústřední melodie je překrásná. Herecké výkony netřeba zmiňovat protože jsou excelentní! ()
Dvanáct slintajících rusáků vypráví dvanáct hodin dvanáct uslintaných příběhů. ()
Maximálně v 1% případů nejsou remaky filmů zybtečné. Film 12 rozhodně patří do této minority a obhajuje své právo na existenci. Vsazení děje do ruských reálií se vším všudy je tak zásadní změnou, že větší snad ani být nemůže. Film je totiž prodchnut ruským duchem a tak není jen fascinující krminálkou, ale i výpovědí o nátuře ruského člověka. Film tak skvěle funguje jako detektivka, jako drama a někdy také jako sociologická sonda. Ne vždycky mi sedne ruské hrerctví, ale zde jsem neměl s žádnou postavu nejmenší problém a tak jediné co filmu vytýkám je občasná přitaženost za vlasy, resp. malá věrohodnost, některých motivů a činů. Michalkov je prý silný přívrženec Putina, dílo by ale mělo být posuzováno nezávisle na svém autorovi a to se mi doufám podařilo. ()
Být po mém, je o hlavu kratší. Ovšem nikoli Čečenec v péřové bundě, nýbrž film samotný. Vzal bych nůžky a zastřihnul mu fazónku, protože ne o všech historkách porotců si myslím, že by se bez nich nedalo obejít. Jinak je to ale jeden z mála ruských filmů, který na mě nepůsobil jako žigulík zaparkovaný mezi meďoury. ()
Jsem zklamán. Michalkova mám rád jako režiséra i jako herce, ale tohle bylo divné. Už jen to, že se jedná prakticky kompletně o remake geniálního filmu 12 rozhněvaných mužů z roku 1957 mu na originalitě moc nepřidává. Michalkov sice příběh zasadil do rusko-čečenských reálií a ten o němž se rozhoduje je mladý Čečenec, ale jinak prakticky jede po stejné koleji jako Reginald Rose. Ba co hůř, 12 členů poroty obsadil ruskými herci, kteří se svých rolí zhostili s ruskou rozšafností v celé šíři, hraničící leckdy s afektovaným přehráváním. Neříkám, že všichni, ale dobrá polovina porotců si tak trochu pletla, že nejsou na divadle... Mně ta jejich uřvanost prostě vadí. :-( Celkem potěšil český dabing, který byl opravdu podařený. Každého z mužů totiž dabovala naše herecká elita a tak zaslechneme hlas pana Mrkvičky, Preisse, Švehlíka, Štěpánka, Kostky... Na 159 minutách je nám předložen příběh o vině či nevinně chlapce o jehož doživotí či propuštění má rozhodnout jednomyslně porota. Ta se zprvu celkem jasně shoduje na mladíkově vině z vraždy. Pouze jeden muž má pochyby. Rozplétáním příběhu, kdy nelogičnost střídá nelogičnost a kdyby se kupí jedna na druhou postupně přibývá těch co si už nejsou tak jistí... Při rozplétání pak často zcela nelogicky odkrývají svá traumata a soukromé životy ... No zkrátka jsem tomu nevěřil. 12 rohněvaných mužů jsem viděl už dávno a to ráno, kdy všichni vyjdou unavení do rozbřesku na schodiště soudní budovy s tím, že zachránili život, resp. možná dali šanci zločinci začít znovu nikdy nezapomenu... Tady jsem bohužel už jen s koukáním na stopáž DVD počítal kdy dají páni dohromady svých 12 ne - nevinen. Dávám tedy jen za 3 bodnutí combat dýkou. * * * ()
Hráli jste někdy hru Městečko Palermo? ;-) Struktura vybroušená jako diamant, který spojuje své fazety do detailně promyšlené kompozice geniálního celku. Není zde žádné hluché místo - každá část tvoří nosný prvek famózní morálně angažované alegorie. Snad by někdo mohl Michalkova napadnout, že se staví do role jakéhosi vševědoucího nadlidského soudce, který má patent na hluboké pochopení "ruské povahy" (metarole, neboť k nám skrze jím ztvárněnou postavu promlouvá Režisér, Tvůrce, Demiurg). V tom případě je namístě poznamenat, že se této role zhostil znamenitě a patřičně nekompromisně. Michalkov vlastně mistrně naplňuje ruskou obdobu "kina morálního neklidu". Domnívám se, že Michalkov primárně nechtěl natočit remake či parafrázi "Dvanácti rozhněvaných mužů", ale použil tento námět jako vhodnou matrici pro zobrazení závažného ideového obsahu. Proto je možná v tomto případě tradiční srovnávání předlohy/parafráze do jisté míry nerelevantní. Na tenkém ledě velmi obtížného námětu dokáže balancovat mezi dramatem a fraškou, udržet napětí, nesklouznout do banálnosti, zachovat si čistou hlavu a především zůstat i při využití rusko-čečenského konfliktu politicky nestranný!! Tomu se říká Meisterstück - před takovým filmem se i protřelý cinefil nemusí bát smeknout. ()
Občas, hlavně ze začátku mi byla dost proti srsti ta typicky ruská filmařina (nedokážu posoudit do jaké míry je to vlastně jen obraz skutečné nátury kovaných Rusů), která na mě jako na člověka odkojeného především Hollywodem vždy působí lehce naivním a hlavně přehrávajícím dojmem. Prvních několik minut se prostě téměř všichni porotci chovají jak dementní puberťácké figurky, které nám chtě nechtě nutí brilantním ruský humor. Až postupem času jsem jim začal přicházet na chuť a brát je jako skutečné lidi. A pak jsem si Michalkovův remake skutečně užil. 16.1.10 - Právě jsem viděl americký originál - Nejdřív mě teda zklamalo, že Michalkův remake, který jsem viděl první je skutečně přesný REMAKE, myslel jsem si, že z originálu pouze převzal koncept porotců, rozhodujících se nad osudem obžalovaného, ale že se bude jednat o naprosto shodný případ a shodné charaktery pouze lokalizované a přizpůsobené naturelu, to mě zaskočilo. O to více si vážím originálu, který sice ve výsledku není tak propracovaný (ono do hodinky navíc se vejde spousta hloubky:-)), ale koukatelnější, pro obyčejného konzumenta stravitelnější a bez prapodivně přehrávajících Rusů. A proto z původních pěti hvězdiček jednu odebírám, tu za nápad! ()
Je to strašlivá odvaha pustit se do srovnání s rozhněvanými muži. Přistupoval jsem k tomu s velikou nedůvěrou a opatrností. Ale dopadlo to skvěle. Zůstalo napětí, přibylo humoru (i toho nejčernějšího). Herecky dokonalé a navíc obohacené o socialisticky-carsko-ruské reálie. Není to remake v pravém slova smyslu, ale o to lépe. ()
Remake 12 rozhněvaných mužů je velmi zajímavý, krásně se v něm otevírá široká ruská duše. Ale napětí a gradace příběhu je rušena stupidními flashbacky. Výborné herecké výkony, dobré režijní nápady, ale ta občasná nuda, přeřazení z pětky na zpátečku, sráží snímek celkem dost do kolen. Proč, šmankote, proč tam musely být záběry na střelbu a rozstřílené domy? ()
Americký originál, tedy film 12 rozhněvaných mužů, který byl natočen podle divadelní hry, jsem viděl asi měsíc před ruským remakem 12 Nikity Michalkova. Je velmi zajímavé oba filmy srovnat. Amerických Dvanáct vyniká klaustrofobickým prostorem jedné malé místnosti, ze které není po celou dobu, snad kromě záchodu, kam utéct. Rukých Dvanáct umístil Michalkov do rozlehlé tělocvičny, čili prostor rozšířil do relativně otevřeného "dýchavična", na druhé straně plně využívá nejen veškerého možného prostoru (viz. ještě lépe oproti původnímu filmu zfilmovaná scéna rekonstrukce chůze revmatického starce), ale i předmětů, které tělocvična nabízí (medicinbal), k mnoha napínavým, ba dokonce i překvapivě vtipným scénám. Michalkov navíc podpoří závěr filmu velice chytře rozvinutou pointou příběhu, kterou americký film vůbec nenabízí. Nejdůležitějším aspektem Michalkových Dvanácti je ovšem fakt, že celý mezilidský konflikt, který se v tělocvičně odehraje, je naroubován na rusko-čečenské vzrtahy, na ruskou politiku a sociální vztahy a na nynější tvář Moskvy. Toto příjemné rozšíření mi decentně kazily příliš násilně vložené válečné scény, které mě vytrhávaly z koncentrace na ústřední dvanáctku rozhněvaných mužů v tělocvičně. Význam oněch scén ve filmu chápu a tak tuto malou stylistickou neshodu mezi mým pohledem na věc a režisérovou vizí házím za hlavu ve prospěch vyznění filmu jako celku. ()
Musím přiznat, že na slovo REMAKE jsem si v poslední době vypěstoval téměř averzi. V drtivé většině případů se jedná o záležitosti parazitující na svých předchůdcích a těžících z jejich slávy. Přitom jim zdaleka nesahají ani po kotníky a jsem toho názoru,že se jedná o naprosto zbytečné pokusy o „ vzkříšení „ a valná většina z nich je odsouzena předem k záhubě. Přesto jsem nesmírně rád, že tak, jako v jiných odvětvích existují vyjímky potvrzující pravidlo, má svého zástupce i film. Zvlášť v tomto případě ( ve světle tohoto tématu ) je to vskutku potěšující okolnost. Co může být na světě „ většího „ než právo jedince na pravdu a spravedlnost a co může ( mělo by být ) pro člověka cenějšího než zachránit jeden lidský život. Nejdůležitější je samotná VŮLE, chtít něco takového ( pokud se naskytne příležitost )vykonat. Mluvit o tom je jedna věc, ale uskutečnit to a dotáhnout do konce, to stojí odvahu a především oběť od dotyčného. Nejpádnějším důkazem budiž ( kdo by to byl řekl ), přirovnání k starému potrubí v místní čečenské škole. Jak dlouho tu je? 40let?.....a jak dlouho tu ještě bude?.....Jak výstižná to metafora, naprosto vystihující danou situaci. Nikita Michalkov uchopil slavný Lumetův snímek http://www.csfd.cz/film/6178-dvanact-rozhnevanych-muzu/ a narouboval ho na současné Rusko a ukázal ho v celé své „ kráse „ a nahotě. Na první pohled neřešitelná věc, nicméně Michalkov vás (nás) přesvědčí o opaku. Je vidět, že samotné téma je nadčasové, stále aktuální i po více než 50 letech, možná ještě více než kdysi.S výslednou podobou jsem nadmíru spokojen. Ten snímek má vše, co já od takovéhoto aktuálního tématu očekávám a vyžaduji. Netradiční zpracování, vynikající herecké výkony ( které v konfrontaci s originálem rozhodně neztrácejí, nebál bych se je dokonce nadřadit těm původním ), všudypřítomná ( před ničím neuhýbající kamera ), působivý hudební doprovod a v neposlední řadě se silnou VÝPOVĚDNÍ hodnotou. To vše pod taktovkou Nikity Michalkova, jehož režie působí naprosto věrohodně, divák se s každým dalším záběrem pouze utvrzuje v ujištění, že Michalkov třímá snímek pevně ve svých rukou a ví ( což se o moc současných filmařích rozhodně říci nedá ), co chce natočit a také toho ( k velkému nadšení diváka ) dosahuje. Když mě 159min dlouhý snímek ani na chviličku nezanudí, ba co víc, udržuje neustále ve střehu, v bdělosti a napětí a s blížícím se koncem neztrácí nic ze svého tempa ( ba právě naopak ), nezbývá mi než jediné....“ rezignovat na vše „ a složit tvůrcům poklonu. Troufám si tvrdit, že tento snímek je LEPŠÍ originálu, což vzhledem ke kvalitám svého předchůdce je věc nevídaná a musím pouze konstatovat....,že to jsem před zasunutím disku ani v nejbláznivějším snu neočekával. Můžeme(te)o tom polemizovat, nesouhlasit, ale to je asi tak to jediné, co můžete :o) Pokud si nějaký snímek zaslouží přízvisko „ VELKÝ „ , potom je to tento. Spíš bych ho ale nazval nesmírně LIDSKÝM snímkem. p.s. běžím si ihned opatřit tento mistrův skvost http://www.csfd.cz/film/33625-unaveni-sluncem/ , tvorba tohoto pána mě totiž začíná nesmírně zajímat.... () (méně) (více)
Správa, že Michalkov ide režírovať ruský remake Lumetovej klasiky, mi pripadala dosť wtf. Prečo by to robil? Asi bude mať niečo za lubom. To, čo si vybral zo starého filmu, funguje výborne. Podobné charaktery postáv a zápletka. Bohužiaľ sa rozhodol film urobiť omnoho dlhším, ako by mu slušalo a toto naťahovanie brzdí tempo, ktoré tak slušalo filmu z dávnej histórie. Lenže potom príde záver, premyslený šokujúci zvrat dodá filmu nový rozmer a tak môžem zabudnúť na spomínané nedostatky a film vrele doporučiť. ()
aký má význam točiť remake dokonalého filmu - a 12 rozhnevaných mužov je dokonalý! - krásne ukazuje Nikita Michalkov, ktorý "pretočil" toto klasické dielo z amerických pomerov 50.tych rokov na rusko na začiatku 21. storočia a urobil tak celkom nové ganiálne dielo. vznikol silný film, sugestívne a hodnotné filmové dielo. dokonca má možno oproti prvým "Dvanástim" trochu navrch - tým obratom v závere. obsadenie je skvostné - každý z pánov, vybraný precízne, sa dokonale položil do svojho charakteru, každý predvádza úžasnú ukážku svojho talentu. ojedinelý prípad, kedy remakeom skvelého filmu vznikne "nový" skvelý film (i napriek percentuálne vysokej zhode s pôvodným vzorom, z ktorého vychádzal). ()
Tak ani nevím, kde začít. Každopádně tak hrozně zprzněnou klasiku jsem snad ještě nikdy neviděl. Nikita Michalkov, aby neopisoval, protože to Rus od Američana nemůže, tak si svůj příběh zasadil do své krajiny. Čímž to celé zkurvil. Na film se absolutně nedalo koukat a na méně než 4 fáze bych ho zhlédnout nedovedl. Působilo to na mě, jako kdyby to náš milý Nikita schválně natočil tak kurevsky špatně. 11 krajně nesympatických lidí bez špetky charizma a Nikita sedí kolem stolu v debilní tělocvičně a rozhodují o osudu čečenskécho hošíka. Já vám nevím, ale kdyby můj osud visel na vlásku, tak bych o něm velmi nerad nechal rozhodnout 12 totálně vygumovaných a vychlastaných hlav. Takže co všechno mi vadilo? Asi by bylo mnohem jednodušší vyjmenovat, co mi nevadilo, což ostatně mohu udělat okamžitě. Hotovo. Na snímku není vážně pěkné zhola nic. Strašně mi vadily záběry na chlapcův pobyt v cele a jeho debilní tanečky, či co to mělo sakra být. Působilo to hrozně rušivě. Dále byly totálně zbytečné veškeré flashbacky, které neřekly zhola nic. Také bych odstranil všechny zbytečné πčoviny, které ctění páni porotci během porady dělali a které totálně nesouvisely vůbec s ničím. Film mohl být o celou hodinu extrémních sraček kratší, a to absolutně nepřeháním. Místo smysluplných argumentů přišel mnohokrát 20 minutový dramatický příběh ze života, který totálně nesouvisel s případem a na jehož základě 1 až 3 porotci změnili své rozhodnutí. No to snad ne! Stálo mě spousty sil a přemáhání zvládnout to dosledovat do konce. Tohle jsem od člověka, který má na svědomí tak vydařený film jako Unaveni Sluncem opravdu nečekal. Jsem moc rád, že si pro tenhle obrovský paskvil zvolil alespoň odlišné jméno. Jinak bych to chápal jako obrovskou a naprosto úmyslnou sprostou urážku klasiky. Dlouho mě žádný film neurazil. Až mám skoro chuť za to ten odpad nedat. Absolutně nerozumím mentální způsobilosti všech, kteří hodnotí jinak než já. ()
Dvanásť mužov v telocvični, dvanásť ich životných príbehov a jeden verditkt nad čečenským chlapcom obvineným z vraždy. Nikita Michalkov ma tresol päsťou priamo medzi oči, krásne podal mentalitu ruského človeka a sčasti aj objasnil ruský pohľad na tento kaukazský národ. Všetkých 12 hercov sú silné osobnosti, divák má dosť času si k nim vypestovať vzťah, 160 minút ubehlo, ako keby som pozeral večerníček a ostali mi zase raz len otvorené ústa. ()
12 je syrové konverzační drama Nikity Michalkova, které dosahuje výborných kvalit, přestože (snad chápete..) se jedná o remake. Trvá přes 2,5h a formálně začíná schůzkou 12 mužů/porotců, kteří mají rozhodnout o vině/nevině čečenského chlapce, který zabil/nezabil svého otčíma. Nechci tady spoilerovat, proto jen nekonkrétně.. rozjezd snímku je poměrně vlažný, pomalou cestičkou se však příběh, odehrávající se provizorně mezi stěnami staré tělocvičny, odvíjí směrem, který začíná být velmi zajímavý i ožehavý zároveň. Někteří členové poroty mění svá rozhodnutí, jiní se svého bezmezně drží. Je zajímavé sledovat, jak si režisér pomohl k posunování děje (upozorňuji, že jsem původní verzi zatím neviděl) pomocí vyprávění příběhů samotných porotců. Výkony samotných herců (jednoho si i zahrál právě Michalkov) jsou naprosto přirozené, je až zarážející jak neuměle působí. Samotná atmosféra filmu mi pak připomněla Karamazovi Petra Zelenky. Ještě abych se vyjádřil k údajnému silnému politickému podtextu 12.. já ho tam - naštěstí - nenašel. ()
Reklama