Režie:
Jonathan DemmeScénář:
Ted TallyKamera:
Tak FujimotoHudba:
Howard ShoreHrají:
Jodie Foster, Anthony Hopkins, Scott Glenn, Ted Levine, Anthony Heald, Brooke Smith, Diane Baker, Kasi Lemmons, Charles Napier, Tracey Walter, Roger Corman (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Mladá citlivá agentka FBI Clarice Steriling je přizvána ke spolupráci do týmu vyšetřujícího sérii vražd. Na pachatele ukazují jen velmi kruté následky jeho činů: Vrah přezdívaný "Buffalo Bill" stahuje vždycky své oběti z kůže a potom je hází do řeky. Clarice má za úkol vypracovat psychologický portrét pachatele. Její nadřízení ji proto vyšlou na "konzultaci" za jiným masovým vrahem, psychiatrem dr. Hannibalem Lecterem, který je vězněn za nejvyšších bezpečnostních opatření. Lecter, který zná ze své praxe vraha i jeho motivy a tuší jeho další postup, drží v rukou všechny nitky a přivádí mladou Clarice na správnou stopu... (TV Prima)
(více)Videa (2)
Recenze (1 419)
Tenhle film je z 90% takovej obyčejnej, ale kvůli pár scénám mu prostě musím dát plné hodnocení. Hopkins byl skvělej a líbilo se mi jak všechny furt stíral. "Na večeři mám starého přítele." Mlčení jehňátek je snad jedinej film kde je hajzl co momentálně koná "dobro" ale furt je to hajzl ne jako ti Riddickové a podobný "antihrdinové." Jodie Foster je taky výborná a Buffalo Bill je prostě svůj. ()
Aj keď je pravda, že film som videl už párkrát, nedá sa povedať, že by som na ňom ulietaval. Je to silne nadštandardný thriller so skvelými zimomriavkovými pasážami, geniálnymi hercami a diskutabilným záverom, s ktorým som ale ja osobne veľmi spokojný. Hopkins a Livine boli psychopaticky úžasní, Jodie sa mi ale zdá, že to trošku prehrávala. 85%. ()
Po tom čo som si nedávno prečítal rovnomenný román, ktorý v roku 1988 napísal spisovateľ Thomas Harris a následne si opäť pozrel jeho filmovú adaptáciu, musím uznať že sa jedná o vskutku vysoko kvalitný kriminálny thriller. Právom si v roku 1992 vydobil od Americkej akadémie filmového umení a vied päť sošiek Oscara (najlepší film, réžia, adaptovaný scénar, hlavný herec a hlavná herečka). Výborný film. Takže i ja mu rád pridelím najvyššie možné ohodnotenie, päť hviezdičiek. ***** ()
Zajímavý thriller,ale pro mě přesto jen na tři hvězdičky,nijak výjimečný zážitek mi to nepřineslo..Každopádně Anthony Hopkins tu hraje roli slizouna naprosto (ne)uvěřitelně,až se člověk začne sám sebe ptát,jestli to hraje.. .Nicméně Mlčení jehňátek za zkouknutí určitě stojí,i když tu už kriminálky s podobnou atmosférou nesčetněkrát byly.Navíc takový Červený drak je určitě povedenější,s více houstnoucí atmosférou a také další výhodou v podobě Nortona..Řekla bych tedy,že se jedná o další celkem přeceněný film a jen tak na okraj příšerně nadabovaný (asi nebyly peníze,takže je tam všehovšudy pět hlasů,hmm) ()
Galerie (107)
Zajímavosti (180)
- Písnička, na kterou tančil Buffalo Bill (Ted Levine), je „Goodbye Horses“ od Q Lazzarus. (griph)
- Jodie Foster se tak moc libil námět, že chtěla zakoupit jeho práva. (griph)
- Thomas Harris se při psaní předlohy silně inspiroval skutečným případem, takzvaným zabijákem od Green River. Při vyšetřování případu policie spolupracovala s uvězněným masovým vrahem Tedem Bundym. Tem jim pomáhal nalézt psychopatického zabijáka, podobně jako zde Hannibal Lecter (Anthony Hopkins) pomáhá nalézt Buffalo Billa (Ted Levine). Inspirací byl i Ed Gein, Albert Fish, Robert Maudsley a Gary Heidnick. Gein své oběti stahoval z kůže, Bundy užíval falešnou sádru na ruce, aby vzbudil u potenciálních obětí soucit a nalákal je do své dodávky a Heidnick držel své rukojmí v díře ve sklepě. (Žralok)
Hannibal Lecter se (se změněným jménem na Hannibal Lecktor) již před Mlčením jehňátek jednoho filmového zpracování dočkal v podobě Manhuntera Michaela Manna, tou pravou výbornou adaptací se stal právě ale až snímek Jonathana Demmea. Teprve až právě Mlčení jehňátek v roce 1991 definitivně sklonilo poctu té geniální literární postavě Thomase Harrise, představila mnoho silných hereckých výkonů, ukázala jak ideálně skloubit mnoho žánrů jako krimi, psychologický, thriller či horor a dokázala, že romány Thomase Harrise jde naprosto parádně převést do filmové podoby. Když se to dělá ovšem opravdu správně, naplno se podaří vystihnout ducha Harrisových románů a jeho ikonické postavy a zároveň se filmařskými postupy adaptace vydá též tak trochu svým jiným směrem. Zároveň ovšem poselství příběhu vystihne naprosto bravurně. Mlčení jehňátek je vším, jenom ne klasickou kriminálkou. Je to film o snaze o dopadení sériového vraha, zároveň o vyrovnání se s dětským traumatem, změně, soubojem s podceňováním a především zátěžové zkoušce vlastních schopností. Demmeova adaptace je stejně tak komplexní jako knižní předloha a i přes lehké změny (jinak jde ovšem o velmi věrnou adaptaci) se jí myšlenku skutečně naprosto výtečně podařilo převést do filmové podoby. Clarice Starlingová je jakožto studentka FBI vhozena do světa silných mužů, přičemž se naprosto bravurně podaří ztvárnit to, že je Jodie Foster oproti všem mužům od policie a FBI jednoduše poloviční. Jodie Foster byla výborně obsazena nejen typově, ale zároveň je v roli opravdu skvělá. Už úvodní scéna naprosto výtečně ukazuje, jak jde Clarice Starlingová v rámci výcviku FBI na hranu svých fyzických sil a výtečný záběr ve výtahu, který ukazuje Clarice pouze ve společnosti dvoumetrových mužů je jedním z těch důkazů, kdy vizuální zpracování nahrazuje vnitřní monology, které do filmové podoby není tak snadné převézt. Scenárista Ted Tally vzal předlohu Thomase Harrise a jeho Clarice napsal přímo na tělo Jodie Foster a dost možná i proto ona v té roli tak výborně funguje. Pravdou nicméně zůstává, že ať už musí Foster ztvárnit studentku akademie FBI na dni fyzických sil, musí vézt silné dialogové konverzace s Hannibalem Lecterem nebo se definitivně stát tou silnou ženou, kterou chce být, Foster se to daří skvěle. Výkon Anthonyho Hopkinse v roli Hannibala Lectera byl tak mistrovský, že mu stačilo pouhých 16 minut, aby získal Oscara za nejlepší výkon v hlavní roli. Stačil by mu přitom už jenom nástup na scénu. Do první scény s Hannibalem Lecterem se výborně daří budovat děsivou atmosféru, která kolem Hannibala kanibala oplývá a pak definitivně přijde Hopkins na scénu a Hopkins hned svým prvním gestem dokáže naprosto vystihnout mrazivost, která kolem něj sálá. Při svém prvním nástupu na scénu se Hopkinsův Hannibal opravdu začne vyjadřovat jako chytrý muž, zároveň je ale od začátku jasné, že s tím skutečně není něco v pořádku a nejde jen o to, že divák pár minut nazpátek slyšel, co všechno tenhle kanibal spáchal. Právě zde fungují náznaky ohledně toho, jakých brutálních skutků byl Hannibal schopný a představivost v tomhle ohledu působí mnohem lépe, než kdyby nám byli Hannibalovy skutky představeny v rámci flashbacků. Hopkins je prostě naprosto fenomenální a naprosto z něj jde cítit ta děsivá aura. Ať už mluví o tom, že si užil kvalitní játra s fazolemi a výborným chianti nebo se vyloženě vyžívá v posmívání Clarice Starlingové, Hopkinsův výkon je tak silný, že byste mu toho šíleného kanibala skutečně věřili. A to nemluvíme o momentu, kdy Hannibal dostojí své pověsti a ukáže se, že všechny ty opatření měli zcela svůj důvod. Hopkinsův Hannibal se napříč filmem ukáže jako nebezpečný manipulátor, velice inteligentní člověk s výtečným dedukčním talentem a především skutečně brutální vrah, což dohromady tvoří nebezpečnou kombinaci, která Hopkinsova Lectera dělá jednu z nejnebezpečnějších filmových postav a zároveň jedno z nejsilnějších hereckých ztvárnění v historii kinematografie. Mezi Hannibalem a Clarice ovšem vzniká víc než pouhá spolupráce na případu. Navzájem se zaujmou, protože jsou oba velmi zajímavé osobnosti, ovšem oba z různých důvodů. Konzultace ohledně případů fungují na takové bázi, že Hannibal vždy chce informaci za informaci a tak se postupně dozvídá více o minulosti Clarice a i přesto, že jí do jisté míry deptá připomínkami na dětství, právě svěření se o svém dětském traumatu ve finále pomáhá Clarice k síle ohledně konfrontace Buffalo Billa. Ve stínu Anthony Hopkinse ještě ve filmu je jeden vynikající výkon v roli šíleného vraha a to Ted Levine jakožto Buffalo Bill. Od začátku je víceméně jasné, jak přesně Buffalo Bill vypadá a je to zcela jedno. Jde totiž pouze o přezdívku a zároveň má tak člověk příležitost vidět v jakém psychologickém rozpoložení hlavní protivník je. Levine je jakožto Buffalo Bill děsivý a především jde též o velice zajímavý charakter. I Scott Glenn jako vedoucí FBI Jack Crawford výtečně funguje jako mentor Clarice a celkově je pro mě Glenn nejlepším představitelem této role v rámci historie adaptací knih Thomase Harrise. Demme společně s kameramanem Takem Fujimotou bere během rozhovorů postav důraz na detaily jejich tváře. Díky tomu se divák nejen velmi snadno vcítí do aktuálních stavů postav, ale zároveň to celé ještě více prodává atmosféru ještě o poznání více. Stejně tak se elegantně pracuje se střihem jednotlivých záběrů, kdy se zároveň střihem bravurně buduje napětí v tom osudovém finále. A do toho celou dobu hraje famózní soundtrack Howarda Shorea, který naprosto výtečně sedí k jednotlivým pasážím a ve finále nakonec máte pocit, že vznikl jeden z nejkomplexnějších thrillerů všech dob, který ani po 30 letech neztratil nic ze svého výtečného kouzla. Společně se Stalo se jedné noci a Přelet nad kukaččím hnízdem je Mlčení jehňátek dodnes posledním filmem, který získal Oscara ve všech pěti hlavních kategoriích (film, režie, hlavní herec, hlavní herečka, scénář) a to naprostým právem. Děsivý Hopkins, výtečná Foster, bravurní Levine, výtečný tvůrčí vedení, vizuálně neskutečně kreativní a především skutečně komplexní a duchem držící se knižní předlohy. Mistrovský thriller, který skutečně nestárne a výtečně funguje i po třech dekádách...... () (méně) (více)