Režie:
Mabrouk El MechriScénář:
Vincent RavalecKamera:
Pierre-Yves BastardHudba:
Gast WaltzingHrají:
Jean-Claude Van Damme, Zinedine Soualem, François Damiens, Mourade Zeguendi, Anne Paulicevich, Isabelle de Hertogh, Norbert Rutili, Jean-François Wolff (více)Obsahy(2)
Americké akční filmy přelomu osmdesátých a devadesátých let měly jednu ikonu (Schwarzenegger), řadu různě populárních představitelů (Stallone, Norris, Seagal, Lundgren) a jednu hvězdu. Jean-Claude Van Damme na sebe poutal pozornost diváků i médií, neboť měl charisma, fyzické dispozice i životní příběh jak z filmu. Coby herec haněný a podceňovaný, ale zároveň nezapomenutelný a nepřekonatelný. Coby osobnost vysmívaný a vláčený bulvárem, ale přesto milovaný a obdivovaný. Film JCVD je mnohovrstevnatá hříčka, kde muž s titulními iniciálami hraje stárnoucí hvězdu jménem Jean-Claude Van Damme. Na hraně fikce, improvizace a sebereflexe se odvíjí vtipná i dojemná óda na uhrančivost béčkových filmů, lásku ke hvězdám, a především na mnohoznačnou centrální postavu... Francouzský scenárista, režisér a herec alžírského původu Mabrouk El Mechri začínal natáčením autorských krátkých filmů. V roce 2005 dokončil celovečerní debut Virgil. Toto humorné melodrama o odstrkovaném a životem těžce zkoušeném podřadném boxerovi jako by předznamenávalo režisérův druhý snímek JCVD. Mnohovrstevnatá filmová hříčka z El Mechriho učinila hlavní filmový objev roku 2008 a stala se vyhledávaným artiklem nejen žánrových přehlídek, ale také progresivních mezinárodních festivalů, jako jsou Toronto, Mar del Plata či Rotterdam. Věhlas filmu režisérovi zajistil také nabídky na práci v Hollywoodu, z čehož vzešel jeho nadcházející projekt, akční thriller S ledovým klidem, v hlavních rolích s Henrym Cavillem, Brucem Willisem a Sigourney Weaverovou. (Česká televize)
(více)Recenze (593)
Kdybych měl hodnotit jen jedním slovem, to slovo by bylo: unikátní. Já ani vlastně od začátku nevěděl, co za film mám čekat. Akčňák? Komedii? Drama? Ono je tam nakonec od každého trochu. Jak stopáž plynula, říkal jsem si, proč tak vysoké hodnocení? Tohle že se tolika lidem líbilo? To bude tak šedesát procent a jestli se něco nestane, tak si dokážu představit i padesát. Ale ono se stalo. Po skončení jsem byl už rozhodnut pro sedmdesát, jenže následně přišlo zamyšlení. Vždyť ono to nakonec všechno do sebe zapadlo, začínám vidět souvislosti tam, kde jsem ještě před chvílí tápal tmou. A když pominu zmíněné perfektní zaklapnutí, mám tu ještě mezi klady krásně zobrazenou hutnou temnou atmosféru. Vrácení děje a jeho opětovné sledování z jiného úhlu. Sice počítané v jednotkách, ale o to možná cennější humorné momenty i akční scény. A hodnocení znovu poskakuje směrem vzhůru. A co že jsem to záměrně vynechal? Ano, mojí oblíbenou část tohoto filmu, která si sama o sobě u mě vysloužila stoprocentní hodnocení. Každopádně doporučuji vidět a zároveň též nehodnotit hned, ale pořádně se nejdřív zamyslet. 80 %. Oblíbená část- Van Dammeův monolog ()
Opravdu netuším, co tím chtěl básník říci...60% ()
BUT I STILL ASK MYSELF TODAY WHAT I'VE DONE ON THIS EARTH. NOTHING! I'VE DONE NOTHING! Naši oblíbenci z dětských let mi ve svém stáří připadají naprosto dokonale. Zatím co jejich přímočaré akčňáky z 80 a 90 let jsou to co jsme tehdy od filmů chtěli, dnes je to právě tohle. Zestárli jsme s nimi, zatím co my řešíme krize středního věku, oni se už pomalu ohlížejí za svým životem. Smutný to den bude, až první z nich umře. K filmu: krásný odreagování. Škoda, že se někde ke konci filmu Jean-Claude nenaštval a nerozkopal to tam na třísky. Nejvíc na filmu mi vadil ten posranej filtr. Ten si dnes El Mechri, může plácnout tak přes fotku na Instagram, hlavně už né do filmu. ()
Možná, že to byl Stalloneův Rocky Balboa, který dávno vyhaslou akční hvězdu Jeana-Claudea Van Dammea inspiroval k natočení působivé sebereflexe s vtipně parodickou úvodní akční scénou, skvělými dlouhými záběry bez střihu, osobních výpovědí (“Vezmu si klidně míň peněz, když uděláme pořádný film.” “Steven Seagal mi vyfoukl roli, kterou potřebuju kvůli prachům na právníky, protože slíbil, že si ustřihne cop?!!”), ale I důkazů, že ani coby atlet Van Damme ještě do starého železa nepatří. ()
"Milý Jean-Claude! Dal jsi mi nádherný dárek k letošním Vánocům. Tvůj nový film mě na devadesát minut přikoval ke křeslu a ještě několik minut po skončení filmu jsem se nevěřícně díval na zčernalou obrazovku a uvažoval, jak úžasný film jsi nám, tvým fanouškům a potažmo i mně, natočil. Ve filmu bilancuješ velmi zajímavě svůj bohatý život a jako bonus nám přibaluješ úvodní akci, která je - a to se na mně nezlob - to nejakčnější, co jsi od druhého Univerzálního vojáka natočil. Několik sarkastických poznámek na adresu Chucka Norrise také zaujme, ale rozhovor o tom, jak jsi byl přeobsazen Stevenem Seagalem - hmm, tak to je malinka na dortu. Koho zajímá, že příběh přepadení banky není zas tak zajímavý? Důležité je to, co je na tuto dějovou linii jen tak mimochodem přilepeno - tvůj vztah k ženám a vlastní dceři, tvé úžasné několika minutové vyznání a také geniální scéna ukončení přepadení se snovou scénou a záběrem ze "skutečnosti". Jako tvůj velký fanda od dob, co jsem se poprvé dozvěděl, že existuje televize, ve které jdou filmy s maxi roznožkou Van Dammem, jsem ti vždy držel palce. Ať tvoje filmy byly dobré (Dvojitý zásah), výborné (Kontrabant, Double Team, Peklo) nebo totální sračky (Replikant, Teror ve vlaku) či běžná novodobá béčka (Zástupce velitele, Elita armády), věřil jsem, že přijde film, díky kterému budu na tebe pyšný. A teď je ta chvíle, toto je ten film. Upřímnější jsi již být nemohl, ukázal jsi nám, jakým způsobem se natáčejí filmy či jaký život ve skutečnosti máš, přiznal jsi, že v sedmačtyřiceti letech už prostě nedokážeš některé akční scény natočit tak, jak by sis ty nebo režisér přál a že jsi unavený životem. Za tohle i mnohé další klady filmu ti skláním velkou poklonu a dávám ti první (a zřejmě i poslední) čistou stovku. Jean-Claude, VELKÝ DÍK za všechny filmy, ale za tento OBZVLÁŠŤ. Tvůj vděčný fanoušek Otík." Král je mrtev, ať žije král. ()
Vyborna kamera (dlouhe zabery a zajimave snizena barevnost) ve filmu, ktery na extremnim pripade ukazuje, kam az by mohla dojit filmova hvezda bez prace. A Jean-Claude pusobi tak, ze hraje srdcem a uprimne. A pokud ne, tim lepsi herec je, protoze to tak pusobi. ()
No asi nejlepší film s Van Dammem. Film si s náma hraje. Baví. Dělá si ze sebe srandu. Překvapuje. Dívá se na věci z různých pohledů. Ukazuje, že Jean-Claude umí i hrát roli, kde neplatí 1 záběr = 1 věta. Rozhodně si mě tímto získal. Ve filmu mu náramně sekundují i vedlejší postavy, třeba maník, co ho obdivuje a pořád po něm chce, aby mu ukázal ten jeho legendární kop nohou, ale i vlasatej úlisnej záporák nebo policejní postavičky. ()
Kvalitní film, který jsem od Van Damma už ani nečekal. Škoda jen, že odmítl doplnit Stalloneovu partu v chystaném filmu. ()
Ne přímo grandiózní comeback, avšak přesto velice vydařený snímek zásluhou zajímavého zpracování "života" JCVD. Celý film je točený jako Noir a skládá se z několika rozházených snímků, které do sebe zapadí, nebo promítají část myšlení hlavního hrdiny. ()
Není tak vtipné jak by námět napovídal.. ()
Dosť slabé teda. Celá zápletka s bankou ma nebavila a keď nám bolo hádam pol hodinu ukazované "to isté z iného pohľadu", tak som umieral. A ten sépiový hdr bloom obraz je pekne hnusný. Čo sa mi páčilo: Prvý dlhý záber, cigareta, Segalov copík a van Varenbergova spoveď do kamery. Ale nieje to podľa mňa taký veľký herecký výkon keď hovoríte o svojom živote. ()
Van Damme má na starý kolena potřebu světu ospravedlnit to co celej život točil, vrátil se na to do Belgie a vybral si k tomu formu..... řekněme ne uplně blbou. A teď už jen doufat, že to myslí vážně a že se z jakýkoliv důvodů nerozhodne po stotřicátýšestý natočit něco, kde musí za každou cenu všem strkat nohu do ksichtu. ()
Nechápu proč bylo v recenzích psáno že jde o autofiografii, nebo nedej bože dokument, odradilo mě to od tohohle filmu dost dlouho. Přítom jde o příjemnou dorostlou komedii s prvně charismatickým JCVD. ()
Najslávnejší Belgičan na svete bol pre mňa z nejakého, aj mne samotnému neznámeho, dôvodu vždy zaujímavejší a sympatickejší hrdina akčných filmov než väčšina ostatných (a aj jeho zlé filmy som vždy považoval za lepšie ako zlé filmy ostatných kolegov, čo skĺzli hlboko do video produkcie), ale rozhodne by som po prvom desaťročí 21. storočia neočakával, že od neho uvidím tak silne alternatívnu, sebareflexívnu pecku. To je plus. Mínus je, že to zas až taká pecka nie je. Jean-Claude ale rozhodne mocne zapôsobil nielen na svojich fanúšikov, ale aj na tých, čo ním pohŕdali, či nad ním už zlomili palicu. Skutočne by ma zaujímala genéza tohoto filmu, každopádne je to ale pre mňa dôkaz všetkého, čo som napísal predtým - že je tak trochu iným hrdinom, ľudskejším a prístupnejším, ktorý bojuje nielen vo svojich filmoch, ale tak ako každý človek aj v realite. Napriek posmechu (ktorý je tu nádherne vyjadrený skrze postavu jeho dcéry) a nevalnému úspechu sa totiž nikdy neprestal snažiť - nielen udržať sa v kondícií, ale aj skutočne hrať. A to je sympatické aj obdivuhodné. ()
Tento film jsem prestal koukat asi po pul hodine - v podstate jen pro fanouska JCVD, ja nejak nechapal, o cem to cele je a JCVD mi proste nejak nikdy neprirostl k srdci a ja nechapal, proc se na toto divat dal. ()
Co nám tím chtěl básník říci... to nám svými slovy před koncem filmu i vysvětlí. Vysvětlení je to ale dost zmatené, protože se "básník" Van Damme snaží okomentovat naprosto všechno, co ho v životě potkalo. Když se ale divák zaměří spíše na komickou stránku filmu, nemůže být zklamán. Policajti, zločinci nebo obyčejní kolemjdoucí, všichni Van Damma zbožňují a nedají na něho dopustit. On sám si ze sebe ve filmu dokáže udělat srandu a to někdy i v opravdu hodně vážné situaci (kdy se soudí o dceru a ona řekne, že se nechce stydět před dětma, které se jí smějí za jejího otce). J.C.V.D. je hodně zajímavý snímek, pobaví a díky reálné postavě akčního hrdiny vtáhne do děje víc než všechny Van Dammovi filmy dohromady. Na konci jsem si mco přál, aby se v něm projevila aspoň trocha z toho, co předvádí ve svých filmech a také to, aby ho Belgický národ nepřestal mít rád. Myslím že nepřestane a po tomhle filmu snad stoupne zase v očích těch, kteří ho za jeho poslední filmy odepsali. ()
Se omlouvám ale tohle neberu. Jean Claude Van Damme mistr akčních filmů, který by dokázal skopnout aj F16 z oblohy se nechá uzamknout na nějaký poště partou amaterských staříííků? Takový scénář by mě nenapadnul ani kdybych měl v sobě 2 lahve vodky s redbullem. Ne, tohle fakt neeee. On to není vyloženě špatný film, to neříkám. Jean předvedl, že dokáže zahrát (trochu) aj neakční postavy, pokud se na ten film ale budete dívat jedním okem. ()
Podivná pejskovsko-kočičkovská směs všeho možného, která ovšem z nějakého překvapivého a prazvláštního důvodu funguje, a to dokonce víc než skvěle. Zajímavým svícením, rozdělením do částí s patřičnými názvy á la Dogville, vyváženou porcí humoru/akce/emocí, ale hlavně výtečným Van Dammem zaujme tenhle belgický film každého, ať už jste fandou "Svalů z Belgie" nebo ne. Van Damme umí hrát, Van Damme nestárne, ale zraje. Teď věřím ve Van Damma. ()
Byl jsem velice překvapen, hned úvodní scéna mě smetla ze židle. Film je to drsný, ale i vtipný až žertovný, a vyskytuje se v něm Jean - Claudeův epochální introspektivní monolog, ve kterém vyždíme své herecké schopnosti tak, jak dosud nikdy předtím. ()
Vše tu funguje a to díky prožitým zkušenostem JCVD, vše vyznívá lépe i díky tomu, že tu Van Damme mluví rodnou řečí. Není tolik svázán a má více času na emoce, které rozdává plnými hrstmi. Po tomto vyznání je mi úplně jedno, co Van Damme bude točit dál, tímto má u mě úctyhodnou hvězdu. Ale stále je to pouze film, takže škoda škoda, že zde bylo tak málo akce. Formu má totiž JCVD stále pekelnou. ()
Reklama