Režie:
János SzászScénář:
János SzászKamera:
Tibor MáthéHudba:
Jóhann JóhannssonHrají:
Ulrich Thomsen, Áron Mátyássy, Kirsti Stubø, Marian Saastad Ottesen, Zsolt László, Kata Fekete, Adrienn Molnár, Júlia SándorObsahy(1)
Príbeh sa odohráva v Maďarsku v roku 1913. Josef Brenner (Ulrich Thomsen ) je lekár a spisovateľ v jednej osobe. Spisovateľská múza ho opustila, získať späť stratenú inšpiráciu sa pokúša užívaním morfia. Jedného dňa je mu zverená nová, duševne chorá pacientka, ktorá je závislá. Neustále musí písať, píše denník, píše po stenách, píše pri jedle, píše na záchode... Popri tom trpí záchvatmi, pri ktorých sa jej zmocňuje neznáma sila. Vzniká vzťah doktor – pacientka, ktorý začína prekračovať rámec profesných rozmerov. (baruss)
(více)Recenze (15)
Přesto, že se stále něco dělo, je film bez příběhu. To by nemuselo vadit, ale film ho vyžaduje. Uveďme několik zlomových bodl z Gizellina života a zkusme, tedy zkuste, si jej poskládat: péče o matku a náhlé selhání, pannenství (další selhání), projevy šílenství, hospitalizace, kdy je mučena Ďáblem i lékařským personálem, sex s doktorem Brennerem a jeho důsledky (viz společná večeře), propuštění doktora Brennera, který je majitelem ústavu prof. Winterem považován za ničemu, tajná lobotomie; dá se z toho vůbec udělat nějaký příběh? Byla lobotomie skutečně to, po čem žena toužila? A co horečně a nutkavě psané deníky? A kde zůstal Ďábel a zlo? Ve svůdném jarním větříku!? - Szászova režie je opět skvělá! ()
Po filme som sa nevedela asi takých 10 minút vôbec ozvať, pretože to bolo natoľko otrasujúce, neľudské a naturalistické dielo.Tento druh nemilosrdného života, čo film zobrazuje, bol veľmi dobre a pôsobivo podaný, či už sa jedná psychiatriu, herecké výkony alebo praktiky používané na pacientoch, ktoré boli maximálne šokujúce. Čo sa ich vzťahu týka, tak od prvého momentu cítiť medzi nimi mystickú príťažlivosť, dvoch takých ľudí, ktorí bez slov hľadajú vzájomnú lásku.Niektoré záležitosti okolo Gizely ostali otvorené, ale tu to nebolo ani potrebné, lebo "geniálnou tvorbou" všetko odhalí. Udivujúce, ako autenticky sa stotožnila K. Stubo s postavou choromyseľnej, takýto fascinujúci výkon sa veľmi málokedy vidí. Nahošské scény pekne zvýraznili stav jej duševnej nahoty (inak to neviem vyjadriť) a vyčarovalo to ešte hustejšiu atmosféru. Tento štýl určite mnohých zarazí, iným zas naopak veľa povie. Asi teraz maximálne nesúhlasíte so mnou, ale toto dielo bolo na svetovej úrovni. ()
Napriek môjmu priemernému hodnoteniu si myslím, že ide o veľmi zaujímavý film, stavajúci na úžasných hereckých výkonoch hlavných predstaviteľov a to najmä Kirsti Stubø. Ak sa dokážete naladiť na vlnovú dĺžku filmu, máte vyhraté. Mne sa to nepodarilo. Tento film stavia na emocionalite hlavnej hrdinky a na príbehu samotnom, žiaľ mňa nijak špeciálne neoslovil. Preto som mala čas si všímať a uvedomovať veci, ktoré inokedy ak ma film strhne vôbec neriešim. Napríklad fakt, že lobotómia ktorú tam hromadne praktikovali na pacientoch (aj hlavnej hrdinke v závere), síce v roku 1913 nebola určite raritou (vo svojom "zlatom veku" bola považovaná za liek na takmer všetko) ale spôsob jej prevedenia ponad "oko" sa objavil až o dobrých 15 rokov neskôr v Amerike. Nehovoriac o žalostnom využívaní psychoanalýzy, ktorá sa tam mihla len okrajovo pričom pacientka (podľa tých pár viet z minulosti), si myslím bola priam ukážkovým príkladom možnosti liečby, práve touto metódou...ale teda platí to čo som napísala v úvode, čert by bral tieto nezrovnalosti ak by ma to chytilo za srdce....no škoda, nechytilo...a tak mi toto všetko akosi veľmi v závere vadilo. Zdalo sa mi to nedotiahnuté, alebo že si príbeh vybral síce pôsobivé (či šokujúce), ale stále len jednoduchšie riešenia. Videné v rámci Challange tour - 30 dní so svetovou kinematografiou. ()
Už dlouho jsem něměl po skončení filmu tak silný pocit. Ze strhujícího příběhu, pevné a jasné režie, ale hlavně z hereckého výkonu ústředního dua. U Ulricha se to dalo jaksi čekat, ale Kristi, ta mě překvapila, učarovala a fascinovala zároveň. Jednu věc vím naprosto jistě. Na tenhle film a to hlavně díky ní asi dlouho nezapomenu. ()
Dala jsem na místní intelektuály - a to jsem si dala! Pro mě osobně je tento film naprosto nesnesitelný a nesledovatelný. Bát se co zas příšerného a hnusného bude v dalším záběru, ne, tento druh umělecké exhibice skutečně nejsem schopna považovat za Umění. A doufám, že těch pár nejodpornějších scén, které jsem bohužel nestačila přetočit rychleji, se mi v hlavě neuhnízdí na moc dlouho. Chtěla jsem se původně zdržet i hodnocení, ale rozmyslela jsem si to - naopak ráda přispěji k jeho celkovému snížení. ()
Zajímavosti (1)
- Či už na papier, do zošitov alebo na steny Gizella (Kirsti Stubø) v skutočnosti stále dookola písala text jednej nórskej detskej pesničky. (Karush)
Reklama