Režie:
Filip RenčKamera:
Karel FairaislHudba:
Jiří ŠkorpíkHrají:
Karel Roden, Lucia Siposová, Václav Jiráček, Vladimír Dlouhý, Norbert Lichý, Zdeněk Dušek, Vladimír Kulhavý, Luboš Veselý, Zuzana Šavrdová, Radka Fidlerová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Josef Douša (K. Roden) se vrací z první světové války s přáním po válečných útrapách prožít v poklidu spokojený život s mladou manželkou (L. Siposová) kdesi v zapomenutém kraji, v drážním domku u železniční trati. Sžívání dvojice je však při složitých psychických i fyzických problémech hrdiny (který načas ztrácí sluch) nesnadné… Jednoho dne Douša zabrání mladému muži skočit pod vlak. Zachráněný muž – hrobník Ferda (V. Jiráček) – se ovšem po incidentu zamiluje do Doušovy manželky. Ačkoliv se Doušovi sluch za určitý čas vrátí, předstírá i nadále svoji hluchotu, aby zjistil, co si o něm, i o tušeném vztahu jeho ženy k Ferdovi, lidé říkají za jeho zády. Ovšem pravda je nebezpečná zbraň… Román Josefa Kopty Hlídač č. 47 vznikl v roce 1926 a byl kritikou označen za jeho nejlepší dílo. Poprvé byl zfilmován už v roce 1937 režisérem J. Rovenským s J. Průchou v titulní roli. V roce 2008 vznikla v České televizi jeho nová filmová verze – tentokrát zpracoval předlohu zkušený televizní autor E. Verner, který ve svém textu vyzdvihl téma bolestného údělu člověka, jenž, ovlivněn a poznamenán hrůznými válečnými zážitky, doufá, že ve svém dalším životě najde díky lásce, přátelství, práci a rodinnému štěstí ztracenou rovnováhu. Filmový scénář režiséra F. Renče, na kterém spolupracoval se Z. Zelenkou, podtrhuje dramatičnost předlohy a posiluje i domýšlí osobní vazby všech hrdinů. (Česká televize)
(více)Recenze (595)
Po dlouhé době jsem se odvážil vstoupit opět, do původní současné tvorby, a hned na začátku chci podotknout, jak se mě tato odvaha vyplatila. Jelikož snímek Filipa Renče, v mých očích rozhodně nepatří ke slabým, filmovým počinům. Příběh sice napsal někdo jiný, v jiné době, ale osudy v něm obsažené nejsou rozhodně natolik vzdálené současnému člověku. Díky silnému příběhu měli scénáristé půlku práce za sebou, ale jak známo, špatným scénářem se dá zničit mnohdy výborné literární dílo rychleji, než se řekne švec. V tomto případě k tomuto nedošlo a za to jsem rád. Ačkoliv nejsem velikým příznivcem melodramat, Hlídač č. 47 dokázal zaujmout mou pozornost a zájem. Z velké části, ději napomáhá válečná minulost hlavní postavy. Pokud se s ní pracuje v mezích normy (tak jako v tomto snímku), tak umí na naše duše, které válečné běsnění nezažili, dobře působit. Je pro nás vždy, myslím válku, tajemná, nenáviděná a nezažitá, proto dosti nepochopená, a tímto vzniká velký emoční dojem. Osud Josefa Douši je zajímavý, politováníhodný a po celou dobu filmu ve mě vzbuzoval zvědavost. Stejně tak další dějové linie okolních postav. Vyprávění má dobré tempo, tzv. správnou napůl pomalou rychlost. Jen v jedné části jsem pocítil zaváhání tvůrců, těsně před vlastním ohluchnutím Douši, a v tomto místě film ztrácel na gradaci. Ale to se po koupi hostince spravilo a právě některé scény z hospody patří k těm nejsilnějším. Karel Roden zvládá svou roli na obstojné úrovni a velmi dobře. Nic více, nic méně. Stejně tak Vladimír Dlouhý. Jiráček mě byl nesympatický svou postavou a teď těsně po shlédnutí, nedokáži posoudit jak vlastně hrál. Lucia Sipsová patří ke slabším článkům řetězce. V několika okamžicích dokázala své emoce přednést před objektiv, někde zase ne. Technická stránka filmu se mě zamlouvá. Pohledy kamery, osvětlení či pohyby jsou na dobré filmařské úrovni. V některých částech příběhu z obrazovky opravdu čišela zima jako v psinci. Všudepřítomný padající sníh vypadal dobře. A celková desaturace filmového materiálu, dodávala dobrou atmosféru. Tak snad jen ta doprovodná hudba snižuje kvalitu díla. Jednoduchý motiv, hraný na klavír je hezký, ale častým opakováním, pomalu leze zpět z uší ven. To je ale, vůbec problém naší současné kinematografie. Absence vynikajících hudebních skladatelů Hodnocení se točí někde mezi třemi a čtyřmi hvězdami. Spíše se přiklání k lepší čtyřce. ()
Renč je strašně zbrklý režisér a jeden naléhavý (jakkoliv líbivý) hudební motiv mu jen stěží utáhne celý film. Navíc mu nijak nenahrává ani scénář (částečně jím zplozený). Hlídač č. 47 vaří z vody, klouže po povrchu a poněkud násilně tlačí na pilu - co se týče dějové linky, proplétání vztahů, dialogů a závěrečného soudu. Divákovi je znemožněno proniknout hlouběji, protože se zkrátka nedostává pod slupku jednotlivých postav. Jejich počínání nelze pochopit, ani akceptovat, emoce jdou stranou, vše je jedno. Na celém filmu se tak pozitivně jeví pouze předstíraná hluchota a situace, které se na ni nabalují. Škoda, že je tento motiv načnut až v poslední třetině filmu. Byl tady náběh na české Dogville, ale zůstalo jen u to mikroskopického náznaku. Škoda dvakrát, když měl Renč k dispozici takové herce (a nemám teď na mysli totálně mimózního Jiráčka a nepřesvědčivou Siposovou). ()
Děj se chvíli nesmyslně courá a pak zase sviští jako rychlíkem. Díky Rodenovi a přírodě se ale svezete rádi. 60% ()
Žádnej skvost to rozhodně není ()
Zcela jistě nejlepší, možná zásadní, film Filipa Renče. To, že umí řemeslo, jsem věděl. Jen se bohužel ztrácel pod nánosem touhy udělat kvalitní českej žánrovej film (což mu slouží ke cti,ale bohužel se mu to nikdy moc nepodařilo). Sice možná trochu čecháčkovsky zcivilněl, ale našel přesně tu polohu, kdy to do sebe všechno zapadá a tvoří ucelenej celek bez nánosu patosu, či náznaku pokleslosti. ()
Nepamatuju si film, kde by hrál Karel Roden a nelíbil by se mi. Hlídač opět nezklamal. Rozhodně velký podíl na úspěchu nenese jen herecké obsazení, ale i režie Filipa Renče. Od něj jsem viděl už několik filmů, ale tenhle je podle mě jeden z nejlepších. Děj dostal pořádný spád až když Josef Douša dočasně ztratí sluch. Možná by to bylo dobré někdy se od ostatních nenápadně dozvědět, co si o vás vlastně myslí. U hodnocení jsem se ani nemusel dlouho rozmýšlet. ()
Náhodou pěkný film. Roden klasika, vynikající Dlouhý, a ani ta Siposová mi nepřišla tak tragická jak se tu píše, spíše zajímavá. Hrobník ale opravdu otřesný výkon. Celkově se mi to líbilo, zaujalo mně to více než Lidice či podobné věci. ()
Nechápu přehnaně nízké hodnocení od některých diváků. Atmosféra, kamera, hudba !!, Roden, co si víc přát. Renč to zvládl. Jen, kdyby ty české filmy dosahovaly vždy tam, kam dosáhl Hlídač č. 47. ()
Kdo z nás by si jednou nechtěl poslechnout, co o něm ostatní říkají? Josefu Koptovi se tato příležitost naskytla a ukázala mu o druhých lidech mnohdy víc, než by sám chtěl vědět. ()
Námět by vydal téměř na oscarovou nominaci. Zpracování bohužel pokulhává. Ukazuje se, že Karel Roden neutáhne celý film sám. Což není jeho chyba. ()
Pěkný sólo, tati. ()
Depresivní atmosféra dobře podtrhuje celou ti maškarádu okolo vojáka zdrceného válečnými zkušenostmi, který má sám se sebou slušné problémy a bohužel jde krásně na ruku osudu a ději, který se okolo něj odehrává. Roden je důvěryhodný, ostatně jako vždy a snímek působí celkem sehraně snad ve všech svých detailech, ale neodehrává se zde nic převratného co by mě skutečně vtáhlo.. Zvlášť ve druhé třetině jsem se pral s úvahou zda to nevypnu!? A takový pocit mít u dobrého filmu? Těžko.. 60% ()
Skvělej Roden...žena běhna..kostelník uchyl..celou dobu jsem si přál ať toho mladého zmrdecka pořádně vypleska.. dobrej scénář a kamera..drží si to pochmurnou atmosféru..podtrženo parádní hudbou.. 80% ()
Velmi zajímavý počin Filipa Renče. Celý film měl spád, Karel Roden a Vladimír Dlouhý byli výborní (nic nového) a atmosféru filmu dodávaly i ty správné zvukové efekty. Ovšem myslím že polovina lidí měla stejně jako já chuť herce, co hrál hrobníka praštit…silně! ()
Neviděl jsem bohužel původní verzi z roku 1937 a tak nemohu porovnat. Ale jinak je film v čele s výborným hercem Karlem Rodenem opravdu dobrý s tojí za podívání což se nedá říci o mohém z novodobé české kinematografie. Vladimír Dlouhý zde předvádí opravdu hnusnou slizkou ministrantující krysu co touží mít jen to co má každý normální člověk. Totálně nesympatická mi byla postava Franty a Roden jako Douša to vystuhl správně řka : Ani ve válce jsem nepoznal takovou zrádnou krysu. Musím říct, že Renč u mě tímhle snímkem zabodoval. P.S. Fígl se stáním na jedný noze před komisí byl parádní. ()
Tři hvězdičky asi proto, že první půlka se mě docela líbila, byla zajímavá, druhá půlka byla natahovaná a natahovaná, pomalá, nudná, bez nápadu. Krásná Doušova manželka a stejně tak jako vždy vynikající Roden nemůžou vše zachránit. A proč k sakru byla pořád zima? To měla být znázornění doby ledové??:) ()
Dvě hvězdičky. Díky hereckým výkonům a zpracování. A z vlasteneckých důvodů. Film bych přirovnal k velké žulové kouli. Sochař si s ní dal hodně práce, pracoval na ni ve dne v noci, opracovával, měřil, brousil, leštil, spotřeboval spoustu kvalitního materiálu a vznikla velká, těžká koule, s kterou nikdo nehne. A kolem chodí lidé, koukají se na ni ze všech stran a hladí si své plnovousy. V půli filmu jsem se zaradoval, ale i ten jediný dobrý nápad byl využitý jen ze třetiny. Celkový dojem z filmu? Jednoduchý, smutný, smutný. ()
Prvá hodina filmu ma takmer odrovnala. Tápanie medzi historickým psycho-dramatom a milostnou drámou podané veľmi nezáživne. Až príchod nového fenoménu "čítanie myšlienok" dalo filmu troch šťavy a rozohralo príjemných 20 minút po ktorých nasledoval ešte horší koniec ako začiatok. Lucia Šipošová a Václav Jiráček sa mi akosi nehodili do ústredných postáv. .. ... ... .. . Akcia: * Realita: *** Dramatičnost: * Vtiahnutie do deja: ** ()
Chtěl bych být chytrá Horákyně abych si věděl rady s tímto filmem. Je dobrý nebo špatný ? Je nudný nebo poutá moji pozornost ?? Jsou herecké výkony dobré nebo naopak podprůměrné ??? Chtěl to tak Filip Renč nebo ne ???? Mám dát pět nebo nula ????? Dám tři abych si jimi připomněl tu rozporuplnost a nejasnost. Ten film jakoby byl psán a režírován pro jednu osobu, ti ostatní jako by byli ne vedlejšími herci ale pouze komparzisty. Vše stojí a padá na mezinárodní hvězdě Karlu Rodenovi, který může bojovat jak chce ale celý film nezachrání. Proč se celý odehrává pouze v zimě, že by snížené náklady ?????? Nevím je zde příliš mnoho otazníků, místo hvězd bych tentokrát dal otazníky. ()
Na české poměry nadprůměrný film, ať už volbou tématu či celkovým "netelevizním" dojmem. K dalším pozitivům patří výjimečný herec Karel Roden, jagovsky slizký intrikánský kostelník Vladimír Dlouhý, krásné (i když trochu jednotvárné) zimní exteriéry; k slabším stránkám pak slovesnká čeština Lucie Siposové, doslovně natočené válečné scény či k předváděnému dramatu až příliš poetická hudba. Film jsem ale sledovala jedním dechem a zanechal mi smutek na duši... ()
Reklama