Režie:
Pedro AlmodóvarScénář:
Pedro AlmodóvarKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Alberto IglesiasHrají:
Penélope Cruz, Blanca Portillo, Lluís Homar, José Luis Gómez, Tamar Novas, Rubén Ochandiano, Lola Dueñas, Asier Etxeandía, Ángela Molina, Chus Lampreave (více)Obsahy(1)
Penélope Cruzová a Lluís Homar v hlavních rolích milostného příběhu o tvůrci, který při autonehodě ztratil zrak, ženu svého života i vlastní jméno, přesto však dostal od života druhou šanci. Režisér Mateo Blanco jedné tragické noci před čtrnácti lety přišel o vše. Osudná autonehoda mu vyrvala z objetí Lenu, herečku, která byla jeho múzou a kterou si vyvzdoroval i za cenu nedokončeného filmu. Po nehodě Mateo oslepne a spolu s kariérou režiséra se vzdá i svého občanského jména. Začíná žít a pracovat jako scenárista pod pseudonymem Harry Caine a na minulost se snaží nemyslet. Se smrtí jeho někdejšího úhlavního nepřítele a soka v lásce se ale otevírají staré rány a zdá se, že příběh lásky, žárlivosti a zrady bude mít ještě pokračování... Tři roky po úspěchu filmu Volver se španělský scenárista a režisér Pedro Almodóvar vrátil se snímkem, ve kterém hlavní ženskou roli znovu nabídl své osudové herečce Penélope Cruzové. Snímek je natočen ve stylu hollywoodských filmů 50. let minulého století, nese však samozřejmě pečeť Almodóvarova stylu: barevnost a prolínání žánrů. V hlavním příběhu se tak mísí thriller a červená knihovna, v sekvencích nedokončeného Blancova filmu Dívky a kufry Almodóvar ovšem propašuje do filmu i crazy komedii, odkazující na jeho první divácky úspěšný film Ženy na pokraji nervového zhroucení. Tento sebereflexivní odkaz z Rozervaných objetí dělá především poctu kinematografii, filmařům a touze vyprávět. (Česká televize)
(více)Recenze (235)
Je možné, že nechápu Almodovara (i když předchozí filmy, co jsem od něj viděl, co si pamatuji, se mi líbily víc) a třeba ho nechápou a nadhodnocují všichni ostatní (v rámci mého ega u mě vítězí tahle teorie). Viděl jsem od něj pár filmů, ale spoustu lidí o něm mluví jako o velmi komplikovaném a hodnotném tvůrci... Dle mého názoru jsou jeho filmy mnohdy až překvapivě dějové a divácky přístupné. Co mi dal tento film? Těžko říct... Překvapilo mě, že Almodovar tolik netématizoval homosexualitu a ani se nesnažil vytvořit umělý svět, kde nenormální je být heterosexuál.. Tím se film stává přijatelnější pro konzervativnější a lehce homofóbní jedince... Čím je tedy tento Almodovar výjimečný? Setkáváme se s celkem poutavým příběhem a postupně je nám rozplétaná jakási zamotaná historie... Jenže vlastně nic, co by se nedalo vytušit a nic nebudí žádné silnější emoce... Kamera je mnohdy celkem fajn, ale i tady byla série podivných manévrů, kterým nerozumím (dlouze přejíždějící kamera v dialogu). Divák tím má být upozorněn na to, že sleduje jenom film? Jedná se o poctu filmu jako médiu a kinematografii? A právě proto z velké části sleduje natáčení filmu, úryvky z natočeného filmu, dokumentování natočeného filmu a úryvky z dokumentu? Proto nám jsou převyprávěny dva náměty (upíři mě opravdu pobavili jako dlouho nic) a proto nás Almodovar vzal na exkurzy do Felliniovsko-Bergmanovské dvd knihovny hlavní postavy? Proto ty narážky na Audrey? A lze tím ospravedlnit to, že jsem občas měl pocit, že koukám na telenovelu? Film, který ve mě bohužel nic nezanechal. Budu rád, když mi někdo vysvětlí, že chyba je ve mně a v čem spočívají ty mnou přehlížené kvality. Nejlíp, kdyby to udělala samotná porota v Cannes a vysvětlila mi čím si tento film zasloužil svoji palmu (na rozdíl třeba od poslední Jarmuschoviny)... V lecčem mi film asocioval Hanekeho, který však dokáže podobnými motivy totálně sejmout a oněmět diváka na hodiny. Tenhle Almodovarův počin je oproti tomu jiná (nižší) liga. Nuda to není, těžce stravitelné také ne, ale ani nic výjimečného. ()
Tenhle Almodóvarův film není jako ty ostatní, dalo by se říct, že je "normálnější" a tím pádem i méně "almodóvarovský", ale to je jen zdání. Divák zvyklý na Almodóvarovy filmy prostě cosi očekává, ale Pedro najednou jako by ubral plyn a vůbec to není na škodu. Prostý námět, žádné extravagance, pohoda a příjemný pocit ze sledování filmu. Tenhle kousek mě vyloženě potěšil. ()
Když slyšim ...Almodóvar... naskakujou mi skoro osypky, ale tohle bylo překvapivě v pohodě. Příběh je spíš průměrné hodnoty, ale herecky je to povedený a zvláště Penélope exceluje. Proto **** ( 44. KVIFF ) ()
Almodóvar mě nikdy nezklame. Tak ani tenhle barvitý snímek plný rajčat a vzpomínek na filmy z minulosti mě nezklamal. Zas ale na druhou stranu... neměl takovou sílu jako snímky předešlé. ()
Každý režisér má slabé chvilky. Pedro Almodóvar občas zklouzává trošku k limonádě, ale obvykle jde spíš o záměrnou nadsázku a já si naprosto nestěžuju. Ovšem stvořit takovýhle telenovelácký paskvil přecpaný klišé odshora dolů (spoiler, pokud jste naivní: poslední kapka, kterou jsem vzhledem ke katastrofálnímu vývoji celé téhle stvůrnosti víceméně čekala, bylo oznámení: "Je to tvůj otec."). Nejstarší (Černá roucha) a nejnovější (tohle) Pedrovy filmy, co jsem viděla, si můžou podat ruku - jsou to nesmysly, přičemž první z těchto dvou je aspoň potrhlý. Snad se nám maestro nevrací do dětských let, jinak si v jeho příštím díle Penelope asi bude hrát s panenkama... ()
ocenenia : MFF Cannes 2009 - nominácia na 1. cenu ()
Film plný dramatu, vášní, barev, citů a úsměvu Penélope. A humoru. Strašně bych chtěla vidět film "Dívky a kufry" který natočil jeden z hrdinů filmu, Mateo alias Harry. Strašně. ()
Tak tohle šlo uplně mimo mě. Sedačku jsem pomalu okusoval nudou a vždy se těšil, až do záběru přijde Penelope. Za ní a "Dívky a kufry" dávám dvě hvězdy. ()
-3* další z dlouhé řady Almodóvarových filmů tentokrát ničím extra nepřekvapil a jako vždycky u něj vytváří barvitý svět různě propletených vztahů. I na estetickou stránku si nemůžu stěžovat, ale ta nenahradí nijak zvlášt záživný děj. A to měl film v první půlhodince docela slušně nakročeno, ale pak upadl do nudného stereotypu bez výrazných emocí. Takže ve výsledku slabší 3 hvězdy.[ PŘÍBĚH: 2 /// ATMOSFÉRA: 1 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1 /// ART: 1 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Vadil mi možná až příliš natahovaný závěr. Události ze současnosti v úvodu filmu mě také nijak neupoutaly. Na druhou stranu všechno co se točilo kolem retro vyprávění, bylo svěží a já jsem se nenudil ani chvilinku. Velice nápaditým způsobem vyzněly některé Almodóvarovy odbočky, například námět na scénář "Daruj krev". Když k tomu přidáme Penélope a její kreace á la Audrey Hepburn spolu se scénou ranního milování respektive její dohry (kouzelné všeříkající gesto, které se vyloudilo na tváři hlavní protagonistky), přitlačím a dám 4. ()
Kamera? Dokonalá. Herci? Úžasní. Scénář? Komplikovaný. Zápletka? Nic moc. Celkový výsledek? Monstrózně dokonalá nuda, co prošumí. Film, který je jiný tak moc, až je těžké docenit jeho kvality. Ale nebudu plácat do větru. Docela se u toho člověk nudí. Vyberte si jakýkoliv jiný Almodóvarův film a budete spokojenější... ()
Scenar k filmu je fajn, a dokaze divaka zaujat, ale Almodovar /az na par vynimiek/ ma nedokaze strhnut a zaujat svojim filmom tak, ako sa to darilo povedzme Spielbergovi alebo hoci aj Wellesovi. Film stoji a pada na Penelope Cruz, ktoru si proste divak musi zamilovat, aj keby nechcel. Nie som ziadny Almodovarov fanda, ale 75 % dam. ()
"Dívky a kufry" jsou velmi ale VELMI podobné Ženám na pokraji nervového zhroucení...koho tenhle "foršpan" naladil, může je dokoukat v této starší Almodovarově komedii... ()
Zvláštní, v některých scénách jsem Pedra Almodovara hledal marně a v některých je naprosto typický. I dnes se jeho styl vyvíjí a je to jen a jen dobře ()
Přepsáno v dubnu 2020. Film Rozervaná objetí jsou více potřebou točení, než mistrovským uměleckým dílem. Do popředí se bezostyšně prodrala melodramatická linie, temperament telenovely jde za svými divokými zvraty bezohledně, trpí tím zejména šarm výstřednosti a osvobozující přirozenost pohybu. Pedro Almodóvar díky svým zkušenostem stále umí směle rozeznít rozpolcenost niterných pocitů, je zde ironie i cynismus a politická korektnost zdatně podporuje vynaložené úsilí, ale je také profesorský, rozvernost Žen na pokraji nervového zhroucení a pocty režisérským velikánům náladu nezvednou. Hlavní postavou skvostné vzpomínky na nejšťastnější a nejuspokojivější část osobního života je Mateo Blanco alias Harry Caine (zajímavý Lluís Homar), filmový režisér a slepý spisovatel. Současnost není svázána bolestí minulosti, proto se její připomínka stává inspiračním impulsem a návratem k vlastní osobnostní podstatě. Vzájemná přitažlivost se zde nedokáže přizpůsobit žádnému omezení. Hlavním zájmem tělesné touhy je Magdalena Rivas (velmi zajímavá Penélope Cruz), žena, která byla okolnostmi života přinucena k mileneckému svazku finančního bezpečí. Vášeň si ale nevybírá chladnokrevnou úvahou vlastního prospěchu. škádlivá variace na Ženy na pokraji nervového zhroucení potěší, ale neuchvátí. Významnou postavou je Diego García (velmi příjemný Tamar Novas), mladý diskžokej a Harryho nadaný asistent filmových scénářů. Jeho zvědavost je počátkem melodramatického uragánu. Nakonec i on je bojem katarze odměněn. Výraznou postavou je Judit García (zajímavá Blanca Portillo), Mateova produkční, Harryho agentka a Diegova starostlivá matka. Je svědomitá, proto ty výčitky a strach svědomí Dostojevského zločinu a trestu. Důležitou postavou je Ernesto Martel (velmi dobrý José Luis Gómez), finančník, Magdalenin uchvatitelský milenec a producent Mateova posledního filmu "Dívky a kufry". Té vášni melodramatického výkřiku dodává potřebou příchuť. Z dalších rolí: otce nenávidějící syn, zamilovaný do Matea, Ernesto Martel Jr. alias Ray X (Rubén Ochandiano), Magdalenina chudobná matka (Ángela Molina), kuplířka luxusních společnic Madame Mylene (Kiti Mánver), diskrétní odčítačka ze rtů (Lola Dueñas), sladké Harryho rozptýlení (Kira Miró), či herečky Mateova posledního filmu Dívky a kufry (Chus Lampreave, Rossy de Palma a Carmen Machi). Rozervaná objetí zřejmě uspokojí všechny skalní příznivce výstředního Španěla, přesto si dovolím tvrdit, že Pedrovi došel poetický dech, vhodně ho nahrazuje bohatými zkušenostmi, ale jistá křečovitost tím nezmizí. ()
Horká španělská krev s doplňky. Předčítač vizuálních úryvků, tvůrčí poetiky, vytržených z dnů a nocí minulosti, chycených do lůna smyslného zámotku. Nažehlený mýdlový melodram rozpouštějící sebe sama v pozlátku vyšší živelnosti s nadhledem omamného afrodiziakálního chóru. Vzruch, smyk, karikování i transfúze zbožňovaných, sladkobolných a domýšlivých telenovel "z masa a kostí." Magdalena - krásná panna v neklidném trojúhelníku potřísněném pastelovými obrazci. Obrazci, které se kochají inspirací dálek dramatické svůdnosti, ohnivostí žáru všespalující divoké lásky a zhoubného hněvu. Nechte se vést krůčky času posledních milostných něžností. Stačí jen vztáhnout ruku a pospojovat na první pohled neslučitelné. Almodóvarova pochutina kořeněná zásadami stylové filmotéky navléká jednotlivé korálky časově proměnlivé interakce, pronásleduje poutavostí a otevírá zásuvky potřeby objetí milenců, které nemůže být roztrženo. Čas na nevěru v lovecké sezóně, čas na něhu bez záruky. Penélope Cruz jest zlatým hřebem programu, kráskou v nesnázích - milenkou v majetku obstarožního netvora, rozvernou filmovou divou na vysokých kramflecích poctivé elegance Audrey Hepburn, rozdováděnou donou v posteli s nebesy. Hlaď mě toužebnou vášní, přiviň přitažlivostí svého charismatu, zulíbej mě chutí a vůní svého já. Seznamte se... ()
FIlm byl zajímavý celkově, mě však zaujal hned začátek, kdy si Mateo užíval s tou krásnou blondýnou a konec kdy do sebe všechno zapadlo. Penelope je opravdu zajímavá herečka, neumím to popsat, ale je jiná, svým zúůsobem mi připomína Natalie Portman a to je u mě velký plus. Rozhodně nezklame. ()
67. Zlatý Glóbus za rok 2009 - nominace (1) - Nejlepší cizojazyčný film - Španělsko ()
...ach, ty fantastické herecké výkony, ta kamera, jedna scéna lepší než druhá! Díky Pedro, už třetí den mi nejdou Rozervaná objetí z hlavy a nechám se pořád opájet vzpomínkami... ()
Výborný a silný příběh, který se mi sice nedostal pod kůži, jak nejspíše měl, ale zaujal mě a vůbec jsem se nenudil. Herecké výkony jsou úchvatné, hlavně pro mě čím dál tím více sympatické Penélope. Sice jsme takových příběhů už viděli desítky, ale když je to ták krásně podáno od pána Almodóvara, že i toto velmi potěší. ()
Reklama