Režie:
Otakáro Maria SchmidtScénář:
Otakáro Maria SchmidtKamera:
Martin ŠtrbaHudba:
Varhan Orchestrovič BauerHrají:
Zuzana Stivínová, Bolek Polívka, Martin Dejdar, Veronika Žilková, Jiří Lábus, David Vávra, Kamila Asterová, Bohumil Klepl, Tatiana Dyková, Sandra Nováková (více)Obsahy(1)
Jsou filmy, ze kterých je každou minutu cítit léto, bezstarostnost a chuť si hrát. Přesně takovým je i snímek letošního režiséra a scenáristy Otakára Schmidta, jímž na sklonku 90. let vstoupil do světa hraného filmu. Zavádí nás do podniku požitkáře Marčéla, který funguje jako letní bar i varieté. On sám s manželkou vystupuje po večerech na jevišti, přes den pracuje jako plavčík a Eliška v místní požitkářské cukrárně. Zdá se, že jejich domov se stává středobodem celého předměstí, v němž se začínají dít věci balancující na hraně absurdity. Do ohnivých vztahových soubojů protagonistů vstupuje opojení z omamných hub i realita filmového natáčení, jehož se hlavní postavy náhle stávají účastníky. Barvitý film plný bezbřehé stylizace a vypravěčské svobody plně zapadá do nespoutané tvůrčí atmosféry sklonku 90. let, kterou stojí za to si připomenout. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (134)
Naprosto dokonalý úlet v podobě mixu Kouře, Mazaného Filipa, Imaginária Dr. Parnasse a Magical Mystery Tour, lehce okořeněný poetikou postav Saši Gedeona za dokonalé hudby Honzy Čechtického. Nechápu jak jsem toto veledílo české kinematografie mohl ignorovat 23 let. Mr. Otakáro, smekám. Po 3 letech dávám nějakému filmu plný počet a po 8 letech píšu "recenzi" :D ()
Nabízí se napsat, že když to přeženete s houbičkami, pak nevíte, jestli točíte Rozmarné léto, nebo Městečko Twin Peaks, kde obsluhuje Dejdar v kožených kalhotách. Tohle spojení, vymazlená / manýristická vizuální stránka a famózní kreace Polívky a Stivínové dělají z Elišky docela pozoruhodný film konce rozmarných devadesátek, po kterém Otakáro Schmidt začal hledat mystiku jinde než v psilocybinu. Právě ty houbičky mi tu nakonec připadají docela zbytečné, stejně jako snaha o příběh související s linií „filmu ve filmu“. ()
Na tomto místě doporučuji všem podívat se na hodnocení posledních filmů Tomáše Vorla. Pokud máte rádi Skřítka, Gympl, Cestu z města, tak Vás tenhle film uzemní. Zdejší databáze divadlu Sklep velmi nepřeje. Eliška je extrakce toho nejlepšího, co všešlo z dílny divadla Sklep a Ypsilonky. Film, který se perfektně hodí do Kinematografu bří.Čadíků na rozpálenou dlažbu letního náměstí , flašku a brko sebou! Je našlapaný nápady, a ani jeden není normální. Všichni herci se především baví, jsou ujetí, chlastaj, pařej, žerou muchomůrky, prostě cokoli. Je prostě vidět, že divadlo Sklep byla módní záležitost, ale že ho opravdu má rádo jen málo lidí! Uživatel p81 napsal: Na otázku Týdnu "v jakém umělckém díle by jste se chtěl ocitnout" jsem vždycky chtěl odpovědět "Eliška má ráda divočinu". A tak to přesně sedí! Já taky! Čistých 100% ()
Šílený počin plný českých známých herců. První půlku jsem pozorně sledoval a snažil se najít nějaký smysl toho všeho psychedelika. Když jsem ho nenašel, tak jsem si pomohlo zeleným listem, abych se alespoň trošku přiblížil pochopení téhle šílenosti. Bohužel to nepomohlo a konec filmu jsem kroutil hlavou co jsem to právě zkonzumoval. Dvě hvězdy za odvážné scény, slovník a právě za tu šílenost. ()
Chtěl bych žít ve světě, ve kterém Otakáro točí další filmy, ale odhodil svou antiscénáristickou pózu, protože jeho pojetí filmu jako „hostiny smyslů“ bylo jedním z nejslibnějších momentů české porevoluční kinematografie. Na Elišku jsem koukal s potěšením, na formálně podobně pojednaný film, který by navíc měl co říct, bych koukal s nadšením. Howgh. ()
Reklama