Režie:
Michael HanekeScénář:
Michael HanekeKamera:
Christian BergerHrají:
Ulrich Tukur, Susanne Lothar, Rainer Bock, Christian Friedel, Leonard Proxauf, Leonie Benesch, Burghart Klaußner, Steffi Kühnert, Michael Schenk (více)Obsahy(2)
Tajemná historie ožívá ve vyprávění bývalého venkovského učitele, který byl přímým svědkem podivných událostí, jež se odehrály několik měsíců před vypuknutím první světové války v jedné severoněmecké vesnici. Vše začalo jednoho letního dne. Jediný doktor v kraji byl zraněn při pádu z koně. Následoval baronův synek, kterého našli zbitého před dveřmi zámku. Podivné a zdánlivě neopodstatněné násilné činy narůstají a s nimi i napětí ve vesnici, kde si lidé pomalu přestávají věřit. Přísná výchova a pevná společenská hierarchie se začínají otřásat ve svých základech a na povrch vyplouvají tutlané konflikty mezi chudými a bohatými, zneužívanými posluhovačkami a jejich pány či dětmi a přísnými rodiči. Až pozdě začne být obyvatelům vesnice jasné, že násilí se rodí přímo v jejich středu. (oficiální text distributora)
(více)Videa (3)
Recenze (412)
….p ř í b ě h......n ě m e c k ý c h.....d ě t í ..... Podivné události, které se udály v JEJICH vesnici a BÍLÁ STUHA nevinnosti a čistoty, na mě nezapůsobily tím správným dojmem. Více psychologický než dramatický příběh má občas silné okamžiky, ale dopracovat se k nim trvá věčnost. A na jejich dořešení čekám doteď. Všichni ostatní, kteří film ,,vysoce“ hodnotí věděli (asi) přesně, do čeho ,,jdou“. Já ne. Nevím, co jsem čekal (ale rozhodně jsem nedostal to co píše v obsahu). Někdo viděl Lynche, jinej Triera. Já film, jehož klady NEDOKÁŽU ocenit a nedostatky nepoznám. Je to film pro ARTOVÁ KINA. Ne pro to moje! Několik důvodů, proč má smysl film vidět: 1.) Vím přesně, co znamená označení Artový film. 2.) Vesnická ,,reality“ show mě nenechá chladným. 3.) Film, který má 140 minut a stejně se nedočkám konce působí blahodárně na moji mysl. 4.) Q.Tarantino už je trapnej, přišel čas na změnu. 5.) Mám dlouhý nehty a nemám nůžky.// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Mistr Haneke a jeho syrová černo-bílá poetika. Jeho odosobnělý přístup má své drásající kouzlo - nenajdeš viníka, nedostaneš odpověď, nezjistíš provinění. Jsi jen pozorovatelem, nezúčastněným pozorovatelem, a nemáš nic než jen domněnky. A tak s tím musíš žít... // Haneke se dotýká temnoty, diváka do ní stahuje, ale nechává ho tápat, nenabízí klíč, jen nastíní dveře. Bílá stuha jistě patří k těm snímkům, které zaujmou svým obrazem a rozdráždí nedořečenou větou, absencí emocí a chladným popisem. Zkoumání temnot lidské duše je, jak vidno, pro Hanekeho stále aktuálním tématem, a snad i tématem nevyčerpatelným. ()
Tradične znepokojujúci Haneke a jeho film, po ktorom si znova odnášam ťažobu na srdci. Pre publikum ťažký film, pre fanúšikov lahôdka, ukazujúca na odvrátenú stránku ľudskej duše a tmavých myšlienok v dobe, keď temnejšou stránkou boli snáď len samotné historické udalosti. Intenzívne statická kamera a úžasný čiernobiely vizuál ešte prehlbujú pocit nepríjemnosti, ktorý narastá každou minútou. Toto je presne vycibrený Hanekeho štýl, keď si pohráva s diváckou nevedomosťou a zároveň roztáča kolieska predstavivosti na plné obrátky, podobne ako v snímke Caché. Príbeh ubieha pomaly, atmosféra je expresívne vygradovaná na maximum a to ma doslova priklincovalo do kresla. Pri máloktorých filmoch má slovo dráma skutočne ten pravý, slovníkový význam, ale pri Hanekeho filmoch sa tento význam stále potvrdzuje. Na záver rozmýšľam prečo po toľkých superlatívoch nedám aj piatu hviezdičku, ale asi to bude tým ako na mňa film pôsobil a čo vo mne vyvolal. Každopádne k objektívnejšiemu postoju by to chcelo ešte aspoň jednu projekciu. 85%. ()
Humanistická sonda doprostřed skupinky černo-bílých lidských duší, sice takřka bez emocí a bez pointy, kterou bychom v případě běžných příběhových měřítek automaticky a neoblomně vyžadovali, ale zato s nejúchvatnějším a nejčistším obrazovým i hereckým znázorněním jedné filmařské vize za dlouhé roky. Dech beroucí střet andělské nevinny a tvrdé disciplíny s násilnou lidskou zvráceností, kde není důležité kdo nebo proč, nýbrž JAK - snad jediný Hanekeho film, u něhož pokud přistoupíme na mistrovu náročnou psychologickou hru, budeme odcházet s hřejivým pocitem nejen diváckého, ale především čistě morálního uvědomění..... ()
Vlastně jsem úplně nepochopil co se pokoušel Michael Haneke tímto filmem sdělit a ač jsem byl učarován formou nebyl jsem úplně přesvědčen o mimořádnosti tohoto snímku. Ovšem postupně se mi film v hlavě rozležel a na povrch začaly vystupovat jeho skryté, zakódované kvality. Až jsem přišel na to, že Die Weisse Bande toho prostřednictvím symbolů sděluje mnoho. Podle mého názoru v něm lze číst, možná i mimoděk, stav psychiky lidstva 20. století. Výpady proti baronovi a jeho rodině jakoby naznačovaly bolševickou závist vůči bohatým, útok na postiženého Karla jakoby symbolizoval blížící se nacistická zvěrstva. Skrytá morální prohnilost většiny rodin je pak příčinou tohoto zla. To je však jen můj osobní výklad a rozhodně není ani jediný ani definitivně správný. Vzhledem k tomu, že je film tak mnohoznačný ho lze vykládat různě a to je skvělá vlastnost. ()
Galerie (41)
Photo © Sony Pictures Classics
![Bílá stuha - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/082/82423_6f5c37.jpg)
Zajímavosti (8)
-
Festivalová ocenění:
- Vítězný snímek, držitel Zlaté palmy a ceny FIPRESCI – Cannes 2009
- Vítěz Evropské filmové ceny za rok 2009 (nejlepší film, režie a scénář)
- Cena FIPRESCI pro film roku – San Sebastián 2009
- Zlatý Glóbus za rok 2009 - Nejlepší cizojazyčný film (Německo) (mi-ib)
- Michael Haneke pracoval na projektu více než 10 let. (Taninaca)
- Kolem stovky statistů pro obličeje sedláků poznamenané těžkou prací se podařilo najít v Rumunsku. (Namaste)
Reklama