Kamera:
Vladimír OpletalHudba:
Jan F. FischerHrají:
Luděk Munzar, Rudolf Hrušínský, Petr Svojtka, Bořivoj Navrátil, Petr Kostka, Josef Kemr, Jiří Sovák, Radovan Lukavský, Josef Čáp, Emil Konečný, Jiřina Petrovická, Oldřich Vlček, Petr Štěpánek (více)Obsahy(1)
Hru Zadržitelný vzestup Artura Uie napsal německý dramatik Bertolt Brecht na jaře roku 1941 v Helsinkách jako podobenství o cestě Adolfa Hitlera k moci. V té době byl už osmý rok na útěku. A ještě dalších osm let emigrace ho čekalo, než se vrátil do Německa. Inscenace režiséra Jaromíra Pleskota měla ve Stavovském divadle premiéru v roce 1978 a stala se událostí zejména pro vynikající herecké výkony v čele s Luďkem Munzarem v titulní roli. Záznam inscenace uvádíme k letošnímu 110. výročí narození Bertolta Brechta, dramatika, který ovlivnil razantním způsobem divadlo druhé poloviny 20. století a jako připomenutí událostí, které vedly mimo jiné i k obsazení Československa v březnu roku 1938. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (13)
Skvost. ()
Velmi dobré představení zejména díky nastolení silného téma a skvělému hereckému koncertu. Podobenství o vzestupu jedné malé gangsterské bandy v čele s bezohledným a charismatickým "vůdcem", která ovládne americké velkoměsto díky strachu, vypočítavosti a lhostejnosti ostatních je paralelou na uchopení moci nacisty v Německu. Munzar jako Hitler, Svojtka jako Goebbels a Navrátil jako Röhm - každý si zaslouží uznání, ale Munzar vzhledem k rozsahu a náročnosti role zvlášť. Celkový dojem 95 %. Jedno z těch představení, které nepoznamenal zub času a možnost vychutnat si herectví předčasně zesnulého Svojtky. ()
,,Už jen vaše ruce mou rakev hladí a za chvíli mě skryje černá zem..." Vynikající artová záležitost z historie jeviště Národního divadla. Úpřimně, zachytit poledne náhodou zprávu o zdvounásobení počtu neonacistů (resp. členů organizace Říšští občané) za poslední rok v Německu a o pár hodin poté vidět tuhle inscenaci je docela síla... Myslím, že i z takového filmu možno brát poučení do budoucnosti. Velice nadčasové! ,,Vy se však učte dívat, necivět, a jednat, neřečnit jen..." Po umělecké stránce se nabízí divácky náročnější, ale o to zajímavější herecký koncert v podobenství k období meziválečného Německa a nástupu Adolfa Hitlera k moci. Stylová režie Jaromíra Pleskota v inscenaci Brechtovy hry kombinuje klasickou činohru s prvky vizuální grotesky, frašky i mírné parodie, odehrávající se z velké části za klavirního doprovodu, přičemž před každou "kapitolou" fiktivního podobenství dostaneme psaný komentář odkazující ke skutečné historii. Skvělou atmosférou dodává tomu černobílý vizuál, pozadu trochu zaostávají jedině ty televizní kamery, i když na druhé straně alespoň zachytávají autenticitu divadelního představení. Excelentní Luděk Munzar předvádí výkon v dost netypické poloze, uvidíme tu celou řadu hvězdných herců včetně malých roliček (výborný Lukavský, Skořepová, Havelková, Hrušínský), vše otevírá a uzavírá skvělým průvodním slovem Petr Kostka coby průvodčí panoptikem. Ta odporní gangsterká parta na čele se slizkým plešatým Navrátilem v klobouku má nakonec taky něco do sebe :o) // Souhlas s komentářem od gjjm, holá fakta z historie jsou někdy opravdu k ničemu, pokud člověk nedostává k tomu praktičtější ukázku a poučení. Pro skalní fanoušky Luďka Munzara povinnost, pro ostatní alespoň velká výzva vidět v rámci domácí tvorby něco hodně neobyvklého, avantgardního a pořád myšlenkově velice silného. ()
Jak chutná moc. Brechtova gangsterská hra je nejen mrazivým podobenstvím o vzniku libovolného totalitního systému, ale také názornou učebnicí lidských chyb, omylů a selhání. Jak kdysi prohlásil C. G. Jung, Hitler byl muž, v němž nikdo nebyl. Byl to psychopat a ti, jak známo, bohužel přitahují davy. Je tedy logické, že každý ze současných i minulých diktátorů, těchto samozvaných uzurpátorů moci, má v sobě něco z Arthura Uie. A to je na tom to nejděsivější a nejnebezpečnější. ()
Hrozně jsem se těšil, ale televizními kamerami, které byly mezi herci a mnou, nějak utekly skoro všechny emoce. Škoda. Vidět to v divadle, asi bych neváhal dát plný počet. Takhle to bohužel nefunguje. ()
Výborná divadelní hra, navíc famóně obsazená, Luděk Munzar předvádí špičkový výkon, který se jen tak nevidí, výborné herecké výkony naštěstí předvádějí i ostatní. ()
Podobenství o nástupu Hitlera k moci ve formě gangsterky, navíc ve verších :-) Asi nejlepší hra Bertolta Brechta, skvělý Luděk Munzar, geniální scéna herecké instruktáže, nádherný Brechtův / Kunderův cit pro jazyk (celá hra je v nádherně plynulém blankversu, skryté slovní hříčky se jmény typu Hindenburg - Dogsborough). P. S. K čemu že taková hra je, jak se tu pCCb ptá? K nacistické revoluci nemusí dojít jenom v Německu formou pivního puče ze strany hnědých košil, podobný zadržitelný vzestup může mít mnoho různých podob a může se objevit kdekoliv a ze strany kohokoliv. Právě podobná hra pomáhá člověku v tom, že si uvědomí další formy diktátorství, jiné zadržitelné vzestupy, skrytější a o to nebezpečnější, a tak se naučí vidět paralely kolem sebe a bránit jim aktivně tam. Dokument o nacismu sice člověku řekne fakta, ale neposkytne poučení z minulosti. ()
Fenomenální inscenace ponurého Brechta. Luděk Munzar se do role ponořil tak, že mu lze věřit vše. Podařilo se rovněž vybalancovat obtížně uchopitelný prostor mezi vrstveným podobenstvím a plochou agitkou. ()
Divadelní hra Bertolda Brechta ilustruje vzestup Adolfa Hitlera zjevnou paralelou. Neúspěšný gangster se sérií intrik a za pomoci vlivných a bohatých příznivců stane hlavou jednoho amerického velkoměsta. Záhy se rozhodne svou moc dále rozšířit... Výkon Luďka Munzara je v ústřední roli zcela mimořádný a zastiňuje jinak poněkud plochou režii Jaromíra Pleskota. (Doplněno 23/3/08: Také mne fascinuje, jak uživatel gudaulin bez skrupulí vykradl formulace z mého komentáře. Skoro by mi to mohlo lichotit.) ()
Tak to ještě chodili po prknech HERCI!!! ()
Nejsem si úplně jistý, zda by šlo v dnešní době takovou věc udělat. Ne že by nebyli dobří herci nebo dobří režiséři, ale přece jenom - období sedmdesátých a osmdesátých let, bylo období, kdy narozdíl od dneška, kdy režisér je hlavně manažer a musí poslouchat producenta a herec je hlavně aktér, který musí poslouchat režiséra, to bylo období, kdy ti zkušenější herci režírovali sami sebe. Tak tomu bylo evidentně i zde. Tady podle mne hru tvoří především herecká suita, která autora chápe, nepotřebuje vedení a hraje do značné míry pro sebe. ()
Munzar jako Hitlerova kopie - vynikající. K čemu ale taková divadelní hra dnes je, to nevím. V době svého vzniku určitě význam měla, ale dnes je mnohem lepší přečíst si o nacismu nějakou knihu nebo se podívat na dokument. ()
Geniální Luděk Munzar....korupce, úpadek morálky, krize = vzestup toho či onoho, tak už abychom se těšili :-( ()
Reklama