Režie:
Scott Z. BurnsScénář:
Scott Z. BurnsKamera:
Eigil BryldHudba:
Abel KorzeniowskiHrají:
Paddy Considine, Radha Mitchell, Oscar Isaac, Nikolaj Lie Kaas, Steven Berkoff, Mélanie Thierry, Jason Flemyng, Danya Baryshnikov, Irene Bagach, Ioana Abur (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Americké drama z produkce HBO vypráví příběh oddaného otce a manžela (Paddy Considine) v postsovětském Rusku, který pracuje v nukleární továrně. Poté, co je vystaven smrtící dávce radiace, když se pokusil zabránit katastrofě, se stane obětním beránkem a je bez odstupného vyhozen na dlažbu. Ví, že mu zbývá jen pár dní života a ve snaze zajistit svou milovanou ženu (Radha Mitchellová) a synka ukradne malé množství štěpného materiálu PU-239 a zamíří s ním do Moskvy. Tam se zaplete do ilegálního obchodu s jadernými zbraněmi, protože se obrátí na gangstera (Oscar Isaac), aby mu na černém trhu pomohl prodat nebezpečné zboží, které potenciálně ohrožuje celý svět. Tahle neobvyklá dvojice uzavře zvláštní přátelství - spojuje je láska k rodině a ochota přinést pro ni jakoukoliv oběť. Scénář napsal a film natočil Scott Z. Burns. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (74)
Co bolí víc? Být zavřený ve sklenici, nebo propíchnutý špendlíkem? Stejně jako Timofej si myslím, že to nejsou špendlíky. A stejně jako ten motýl ve sklenici, i Timofej je mrtvý dřív, než jeho srdce přestane bít. Beznadějnost jeho situace činí celý film neskutečně depresivním, zatímco jeho úvahy, pronášené vyrovnaným hlasem, nám ukazují ani ne tak světýlko na konci tunelu, jako spíš pocit, že na tom konci to nemusí být tak špatné. Paddy Considine je excelentní, Oscar Isaac taktéž. Celé je to jako temná ukolébavka a celé se mi to moc líbilo. ()
Jediným nedostatkem filmu pro mě bylo, že byl v angličtině, s ruštinou by to nemělo chybu. Docela dobře odpozorované ruské reálie i vydařené mafiánské struktury. Poslední scéna, kdy mafiánští hoši šňupají čisté plutonium opravdu nemá chybu. Pokud někoho zajímá, jak to jde rychle z kopce po vysoké dávce ozáření a jak se prodává plutonium na černém trhu, ať jde směle do toho, ale moc optimistické to není. ()
Trošku píchnutí do vosího hnízda, o kterém všichni víme, ale málo kdo ho dokáže převést na filmové plátno. Za mě rozhodně palec nahoru, protože nejen scénář je tu to, o čem byste chtěli mluvit. Zásadním bodem jsou i herecké výkony a především pak Paddy Considine, který ozařeného Timofeje Berezina hraje naprosto parádně. Myšlenka je tedy více než jasná a její průběh tu Amíci předvedli tak, jak by standardní Amík jen tak nepředvedl. To mě trošku překvapilo. Skoro, jako kdyby na celý film nahlížel nějaký tajný spolek milovníků evropského filmu, který určuje, jak by výsledný film měl vůbec vypadat. Malý nezávislý film z USA, který by měl ocenit každý Evropan zasažený komunistickou verbeží. Není nad to, když někdo chce vyjebat se systémem a pro toho někoho je to poslední, co může udělat. ()
,,PU-239 JE ČLOVĚKEM VYROBENÝ IZOTOP, PŘEMĚNĚNÝ Z URANU-238 V ŘETĚZOVÉ REAKCI....“ /// Děti pojďte se podívat! Jaderná elektrárna houká na poplach….no vono nakonec není tak zle, jen taťka má trochu prekérku. ,,JAK SE CÍTÍŠ? BUDEŠ V POŘÁDKU.“ (už jsem myslel, že mu to nikdo neřekne!) Velký Rusko. Drž držku a chcípni. Jenže Timo má svůj plán (vyhnout se smrti – neblbni, byls někdy v Černobylu?), a tak se na plac dostávaj (zřejmě aby bylo veselo) tři parodie na gangstery (vole, to je vobraz Moskvy těch porevolučních dní!). Zatím co Timo vypadá hůř a hůř, systém (ruskýho) volnýho trhu není schopnej pojmout Pu-239. Fandím mu (v nelegálním obchodu? Víš co by chcíplo nevinnejch spoluobčanů? Seš divnej…), ale serou mě ty karikatury, vydávající se za mafii. Přemejšlím, jestli příběh o chlápkovi prodávající plutonium (v Rusku) nemá bejt černá komedie. Není? Neříkejte…groteska střídá drámo, drámo zase grotesku a fakt netuším, co z toho má film táhnout. Takže: nikdy nic neprodávej dementům. Páč umřeš chudej. Inu což. Konec dobrý, všechno dobré. Ale já fakt čekal něco kapku jinýho. Spíš to drámo. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Knihu Pu-239 and Other Russian Fantasies (1999), kterou napsal Ken Kalfus číst nebudu. 2.) Při kontrolním testu se mi zbláznil dozimetr. 3.) Thx za titule ,,Batista“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Takže, co jsem to měl k nočnímu menu? Jednu lini brutálně depresivní o zoufalém zoufalství jednoho ozářence, perfektně zahranou se špetkou originality. A poté příběhovou linku číslo dvě. Ta chutnala jako švihlá mafiánka, lehce komediální. A teď jsem to sežral dohromady a chutnalo to...jako meloun s kečupem, což je zlé. Meloun je dobrej, kečup by k dokonalosti potřeboval ještě něco přidat, ale taky je fajn. Ovšem dohromady je to sice zajímavé, ovšem moc mi to nesedlo. A spíš než, že by film působil bizarně, tak nudil. Škoda. Vypadalo to zvláštně, ale moc to nešmakovalo. Depresiva fungovala, komedie vcelku taky, ale když se začlo kloubit, tak jen šedý průměr. ()
Reklama