Režie:
Ang LeeScénář:
James SchamusKamera:
Eric GautierHudba:
Danny ElfmanHrají:
Demetri Martin, Kevin Chamberlin, Emile Hirsch, Liev Schreiber, Paul Dano, Jeffrey Dean Morgan, Eugene Levy, Katherine Waterston, Imelda Staunton (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Šedesátá léta se chýlí ke konci a ve vzduchu je cítit změna. I když to tak zatím v ospalém městečku Woodstock vůbec nevypadá, všechno začne tady. Elliot Tiber (Demetri Martin), jeho autoritářská matka a slabošský otec vedou polorozpadlý penzion, ve kterém se hosté objevují, jenom když opravdu nemají na výběr. Najednou se kolem začnou psát dějiny a největší nejenom hudební událost té doby přivádí do městečka Woodstock tisíce lidí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (268)
Woodstock bez atmosféry. Woodstock bez kvalitní hudby. Woodstock bez Woodstocku. Těšila jsem se, že zažiji ten největší hudební festival v dějinách, místo toho jsem dvě nekonečné hodiny pozorovala uspávající příběh bez sebemenšího tvůrčího nápadu. I když jaký jiný by vlastně mohl být, když jej vidíme z pohledu jedné z nejnudnějších hlavních postav roku 2009?? Ang Lee se soustředí na špatné věci - rodinné problémy (chamtivá matka, otec podpantoflák - oba magoři), komplikace spojené s ubytováním hromady lidí v maloměstě (to by mě samotnou opravdu nenapadlo), stereotypně zpracované téma objevování vlastní sexuality, ale samotný koncert (nebo alespoň náznak) zůstává kdesi za vysokým plotem. Existence většiny postav je pro mě také záhadou. Nemají žádnou historii a nijak se nevyvíjejí. Ony tam prostě jen jsou. Hlavní asi je, aby byly dostatečně květinové a přinejlepším nahé. Kam se podělo kouzlo doby? Mám se snad spokojit s jedním transvestitou, hromadou lidí upatlaných od bláta a 5 minutami zdařilého tripu? Běs! ()
Zlatá Palma - výběr ()
║Rozpočet $30miliónov║Tržby USA $7,460,204║Tržby Celosvetovo $9,930,139║ ()
Asi jsem trošku zaujatej vůči smažkám a bobrům :-)) ()
Scénář: James Schamus .. O hipících vlastně bez většího než malého množství hipíků v ústřední roli. Podle zvolené předlohy se ani nedá čekat film, kde bude legendární koncert a jeho návštěvníci hrát hlavní roli. Zato zde máme okolnosti rodinné, homosexuální, mizérii jednoho maloměsta a především ze zákulisí příprav, které svou nabídkou sám Elliot Tiber odstartoval. Určitě zarazí až nemístně komerční pozadí celé akce a především stále usměvavý Jonathan Groff, který létá helikoptérou a peníze rozdává na potkání. Kdekdo asi čekal "taking" v nějakém ze stovek tisíc příběhů návštěvníků, ale o ty se děj jen občas otře a o samotné koncertující ikony nezavadí vůbec. Režie sice poskytne pár hezkých nápadů, hrátek s obrazem a dobová výprava je velice precizní, problém ale je, že to není nijak pohlcující a podání se místy dost vleče. Za vidění přesto určitě stojí. Na poctivou koncertní hudbou a pravými drogami si můžete zajít kdykoliv sami... ()
Vzdy som chcela byt aspon na chvilku dieta kvetov, kupat sa naha v jazere, byt od hlavy az po paty zaserinkana od blata a zazit Woodstock. Moj sen sa mi splnil. ()
Zažít Woodstock je dalším z odvážných počinů Anga Lee, který jde tak trochu ve stopách jiného slavného imigranta-režiséra Miloše Formana. Reflexe Ameriky pohledem cizince je vždy o trochu palčivější než sebekritičtější sebereflexe, Ang Lee má navíc odvahu analyzovat americké národní mýty, jak už to předvedl ve Zkrocené hoře s fenoménem homosexuality v oblasti tak mužské, jak jí jen svět kovbojů může být, stejně jako si nyní bere na paškál mýtus hudební - legendární festival Woodstock. A skutečně demaskovat symbol éry hippies coby stroj na peníze, to je určitě pohled hodně nový a odvážný. Papírové pytle plné cash hotovosti, konvoj černých limuzín plných právníků, obchodování v helikoptéře, kdy navíc v podstatě všem aktérům organizační složky jde jen a jen o zisk a peníze, neboť dojná kráva jsou pak ty miliony fanoušků (asociuje mi to jeden doslovný klip kapely Prodigy), což je pak umně zamaskováno balastem ideologií (právě se konstituující feministky pálí podprsenky, alternativní životní styl přitahuje levicové ideologie včetně kontroverzních ikon, jakou je čínský předseda Mao, antimilitaristické spolky protestují proti Vietnamu, hromady bláta maskuje slogan ,,Tři dny míru a hudby "...), pro něž se nedostatek suchých záchodků řeší změnou stravy s minimem vlákniny a potencionální nebezpečí zásahu elektrickým proudem je bagatelizováno a neřeší se vůbec. Zažít Woodstock je pohledem z druhé strany a o hudbu v něm vlastně ani nejde. Přesto je to pohled výsostně zajímavý... ()
V podstatě komorní film o klukovi, co má rád svoje rodiče a jen tak mimochodem do města přitáhne nejlegendárnější fesťák všech dob. Moc se mi líbilo, že Ang Lee ignoroval veškeré koncerty a snažil se zachytit spíše tu interakci mezi účastníky. Všude samé spontání hraní, tancovačky, prostě festivalová sranda. A ta scéna, když se sjel byla bomba. Prostě to vystihlo tu atmosféru. Chápu, že ten film spoustě lidem asi nesedne, ale ti by si měli pustit dokument o Woodstocku. Mě se Leeho záměr a zpracování líbil moc. ()
Líp to natočit nešlo. Far Out. -- Tenhle "pohled z boku" a ještě s hlavní postavou, která se mezi hippies neřadí, se mi líbil moc. Právě proto, že nejede podle toho nejjednoduššího, nejočekávanějšího ( viz koment Che Guevara) a imho taky nejzbytečnějšího konceptu. Ztotožnění s hlavní postavou vysoké, i když má všechny předpoklady abych ho odstřelil jako nezajímavou postavu. A několik magických scén se taky najde. 90%. ()
ZAŽÍT WOODSTOCK je jednak originálním pohledem na největší a nejliberálnější hudební festival, jednak žánrově a formálně podvratnou podívanou. Spolu s hlavním hrdinou, jehož optikou je nám dění podáváno, se nedostaneme ani na jeden koncert, zato nahlédneme do zákulisí a spatříme kapitalistické základy, na nichž je celá liberální akce postavena. Žánrově (melodrama o dospívání se vším, co k tomu patří) a formálně (polocelky, časté užití split-screenu) by se mohlo zdát, že se jedná o dokonalou nápodobu kovencí filmů doby, ve které se WOODSTOCK odehrává, jenže... Která melodramatická generační výpověď 60. a 70. let by se dala přiřadit ke snímkům s queer tematikou, která je Leeovi "vlastní" (SVATEBNÍ HOSTINA, ZKROCENÁ HORA)? Který novo(novo)hollywoodský počin je ozvláštněn animovanou zhuleneckou vsuvkou? Léto údajně otupuje kritické myšlení (loni to byla MAMMA MIA!, letos PIRÁTI NA VLNÁCH), ale přestože je ZAŽÍT WOODSTOCK ukázkovým letním filmem, není u něj nutné kritické myšlení vypínat. 9/10 ()
Muluji hippies a 60. léta bych chtěl zažít a Woodstock samozřejmě taky, ale tohle byla, s prominutím, nuda. Nezajímaví a nesympatičtí herci a hlavně žádná scéna, kterou byste si zapamatovali. Jen tam pobíhá nějakej zmatenej klučina a zajišťuje velkou párty. Jako dokument možná, ale film? Radši se podívejte na dokument z roku 1970! ()
Dokonale obyčejné melodrama schematicky podkuřující liberálnímu publiku (viz samoúčelné scény užívání drog a klišovitá povaha generačních konfliktů) se od hromady jiných hippie-filmů liší svou překvapivě bezprostřední svobodomyslností stran sexuálních orientací. Je osvěžující vidět mainstreamový film, kde se nemusí sáhodlouze vysvětlovat, kdo to jak má, ani lajnovat žádné jasně dané kategorie. Ačkoli tedy film titulní happening pojímá naivně a idealisticky, navíc skrze rámec melodramatu, tedy tradicionalistického, až konzervativního žánru, podává unikátně přesný obraz doby sexuální revoluce. Výsledek pak vlastně lze chápat jako hippie-melodrama, tedy film pro generaci hippies v době, kdy ona zestárla a sama vstoupila do konzervativní fáze (film je adaptace stejnojmenných memoárů Elliota Tibera, které vyšly v době, kdy autorovi bylo 72). PS: Český distribuční titul "Zažít Woodstock" je krajně zavádějící, protože film není o Woodstocku coby hudebním festivalu na pódiu a před ním, ale tak říkajíc o pár lidech v zákulisí. Více v recenzi na Aktuálně.cz. ()
Čekal sem spíš něco jako fiktivní dokument s partou hipíků co se bude nonstop koupat v blátě pod pódiem, takže mě mile překvapil fakt, že TAKING WOODSTOCK o tomhle vůbec není. Český překlad názvu je hodně zavádějící. ()
"Ve dne nás budou okrádat a v noci znásilňovat dobytek!" Maloměšťáci z městečka Bethel zkrátka nebyli smířeni s tím, že se jejich skromný počet na tři dny rozroste o třičtvrtě milionu dobře naladěných hippies. Mě trošku mrzí, že jsem nebyl jedním z nich a ještě víc mě mrzí, že se kamera takřka nekoukla na pódium, na kterém vyhrávali jedineční interpreti. Tohle byl prostě jiný úhel pohledu na legendární Woodstock, ve kterém atmosféra výjimečného okamžiku byla zachycena spíše jako LSD úlet doprovázený radostným plácáním v bahně a mě to stejně bavilo. ()
Ang Lee je očividně moc velký suchar, na to aby natočil film o Woodstocku. Místo toho vypráví o rodinných hodnotách, které jsou asi tak zajímavé jako recyklace kelímků na titulním festivalu. Samotný Woodstock je pro něj kulisou, nutnou dekorací, tématem hrajícím v dáli. Stojíme za plotem, na pódiu se míhají figurky a nám s pernamentkou zbývají jen oči pro pláč. Ang Lee by měl někdy zkusit LSD, jít do kotle pod podium a opravdu zažít Woodstock, pak by pochopil proč mě tím odstupem naštval až do morku kostí. Když Woodstock tak dokument z roku 1970 ( http://www.youtube.com/watch?v=6v1sGABKOeE ) ()
Film jsem si s něčim splet, protože jsem si původně myslel, že je to nějaký drama, kde půjde o nějakej střet syna hipíka a jeho militantního fotra v názorech na válku ve Vietnamu. To jsem teda velice brzy pochopil, že to je můj omyl, ale tak jsem si řek, že to dokoukám. No tak jsem čekal, co z toho vyleze a vylezla z toho jenom taková křečovitá snaha ukázat, že hipíci a vůbec všechno okolo nich bylo jako strašně pohodový a sluníčkový. A kolem toho se motaj nějaký burani, z nichž většina naopak moc pohodová ani sluníčková neni. Osud toho hlavního pošuka mi byl ukradenej, v podstatě snad všechny postavy jsou nezajímavý nebo rovnou nesympatický. Od půlky už jsem ani moc nedával pozor, co se tam odehrává. Pak mě trochu probralo, když si ten hlavní pošuk dal ke konci papíra, ale zbytek opět za moc nestál. ()
Skvělá záležitost, skvělý trip za kulisy Woodstocku. Rozhodně jsem nečekala, že uvidím film o "hudebním" Woodstocku, takže mě podání Anga Lee, který tímto počinem vzdal hold Elliotu Tiberovi (jenž "náhodou" začal psát dějiny) rozhodně nezklamalo. ()
☮ "Backstage" pohled na jeden z nejznámější festivalů všech dob s parádní dobovou atmosférou, ale i osobní melodramatické okénko do života jednoho obyčejného kluka ☮ 70% ()
Tenhle snímek se mohl stát ultimátní jízlivou satirou a zároveň skvělou komedií. Námět si přímo říkal o ironické zpracování, protože legenda o Woodstocku jako o jednom ze spouštěčů hnutí hippies vznikla jako kouzlo nezamýšleného. Prakticky všichni organizátoři a místní obyvatelé viděli v koncertu jedinečnou příležitost, jak se pořádně po americku za minimálních nákladů napakovat a jakékoliv ideály jim byly bytostně cizí. Díky neuvěřitelné neschopnosti a podcenění situace došlo k jednomu z největších selhání logistiky v lidských dějinách. Jen šťastnou náhodou a taky proto, že podstatná část účastníků byla v útlumu po předchozích pařbách a kuřbě marihuany, nedošlo k podobné tragédii jako o 3 měsíce později v Altamontu. Ang Lee sice začínal dobře, ale záhy se odchýlí k takové té neškodné oslavě woodstocké legendy a květinových ideálů, takže humor, natož pak jízlivý, se brzy vytrácí a režisér hladí hippiesáckou legendu po hlavičce a moje očekávání na začátku naladěné hodně vysoko bohužel nebylo naplněno. Jestli něco film ukazuje opravdu dobře, pak je to uvolnění sexuální prudérie v 2. polovině 60. let. Spousta ideálů hippies šla do ztracena, ale tahle generace byla mnohem svobodomyslnější a přinesla větší svobodu ženám, homosexuálům a vlastně všem. Tři hvězdičky jen s odřenýma ušima, protože téma se dalo využít nepoměrně účinněji. Celkový dojem: 50 %. ()
Ale jo, celkem zajímavá podívaná na Woodstock z organizačního hlediska .) Vzhledem k tomu že mě tahle tématika celkem zajímá tak sem si přihodil ještě jednu hvězdu ()
Reklama