Režie:
Jaroslav NovotnýScénář:
Jan JílekKamera:
Alois NožičkaHudba:
Jan BedřichHrají:
Vladimír Menšík, Vlastimil Brodský, Miriam Kantorková, Karolina Slunéčková, Jaroslav Moučka, Vladimír Krška, Mnislav Hofmann, Eva Foustková, Petr Patera, Věra FarováObsahy(1)
V jedné vesnici žijí dva kamarádi. Kozák (V. Brodský) je předsedou družstva a manželem učitelky (M. Kantorková), a Vaněk (V. Menšík) je zedníkem. Vaněk má tři dcery a jeho žena (K. Slunéčková) čeká čtvrté dítě. Předseda děti nemá, ač po nich se ženou touží. Je impotentní. Ve chvíli, kdy zedníkova žena v porodnici rodí čtvrté dítě a předseda odjíždí mimo družstvo, dojde ke sblížení mezi Vaňkem a Kozákovou. Žena otěhotní. Poměr je největší zábavou celé vesnice, která se na účet předsedy hrubě baví… Hra Jana Jílka se dočkala své premiéry až v roce 1992, ačkoliv byla natočena téměř o čtvrt století dříve a byla cenzurně zkrácena pro svůj kritický pohled na poměry v tehdejším zemědělském družstvu. Ale i tak je dnes, také pro vynikající herecké výkony Vladimíra Menšíka a Vlastimila Brodského a řady dalších, pravdivou studií primitiva, který si své sebevědomí založil na chlapácké nevěře… (Česká televize)
(více)Recenze (26)
Film působí i po letech jako zjevení a dokládá, že NOVÁ VLNA ještě v normalizačním roku 1970 úplně neopadla. Menšíkův výkon je fantastický a Brodský ho dotahuje, i ostatní jsou velmi dobří, úplně přirození "vesničané". A to řešení nevěry a existenciální problém postavy Menšíka (oceněním milostného výkonu se pokládá za úžasnou osobnost a neví si s tím rady) je zcela originální. ()
O velikých nebo prestižních lidech se píše často a mnoho. O lidech z druhého konce společenského žebříčku podstatně méně. Jsou to nepohodlné a hodně protivné pravdy. Opěvovaný budovatel a budovatelé pomyslných světlých zítřků zbavený pozlátek a poetismů je ve svém nitru často lidsky pustý a sirý. Jeho výskyt je častější a silnější, než jsme s to si připustit. Není to jen ta odvrácená tvář vyprázdněného mužství, je to prohraný boj o lidství jako takové. V tomto případě provázené výborným hereckým obsazením a postižením jezedďácké vesnice na konci šedesátých let minulého století. ()
O nevěře vážně, smutně i vesele, ale především stále inteligentně, vkusně a ani v nejmenším vulgárně nebo lacině. Chvílemi k popukání vtipné, chvílemi setsakra dojemné. Vladimír Menšík i Vlastimil Brodský se pro takové role narodili, krásná Miriam Kantorková a rázná Karolina Slunéčková je doplňují dokonale.__P.S. Takhle se to dělá, pane Vejdělku. (P.S. pochopitelně připsáno po vidění otřesných Mužů v naději) ()
Škoda některých pasáží, který jsou režisérsky tak nezvládnutý, že táhnou ke dnu celý - jinak vůbec ne marný - film. A nemyslím tím jenom milostné scény, kdy je celý akt "zobrazený" tak nečekaným střihem, že jsem až teprve z následného dění pochopil, že k něčemu vůbec došlo. ()
Košilatá historka o nevěře natažená na celovečerní stopáž. Naštěstí jí herecké legendy dodaly svěžest a vyzvedli ji z hlubin pikantní lidové zábavy pro nenáročné a navíc demystifikace soukromého života a pracovní morálky zaměstnanců JZD, ovládaných těmi nejnižšími pudy, hraje rovněž důležitou společenskou roli - za ní nebyl také film ani po cenzurním sestřihu puštěn v době vzniku na obrazovky. Navíc je Rapotínská tragédie asi nejlepší ukázkou trendu televizní zábavy na přelomu 60. a 70. let, roku 1970 se totiž vyrojilo hned několik televizních her postavených na lascivně erotických scénách a nahotě (Psíčci Lorda Carltona, Taškařice v ateliéru, Dlouhá bílá nit), což vedení televize i opět zatuchlý komunistický aparát natolik vyvedlo z míry, že se musely změnit celé dramaturgické plány a tento typ televizní tvorby zcela zmizel na mnoho let. ()
To je tak, když se na malé vesnici všichni znají a všichni si vidí skoro až do talíře. Menšík s Brodským byli Páni herci a pořád jsou. Brodského jsem si jako předsedu JZD nějak neuměla představit. Všichni by s ním zametli. Miriam Kantorková v jédné scéně vypadala jako sicilská vdova, ale perfektně jí to slušelo. Menšíkova postava byla pěkný kanec, kolem kterého se všechno točí a všechnu pozornost strhává na sebe. Karolina Slunéčková neměla chybu. Vůbec v tom Rapotíně byly samé svérázné postavy. ()
První půle se tváří jako komedie, která se mění v docela smutnou tragikomedii. Jan Jílek napsal příběh z vesnického prostředí, kde se milostné vztahy proplétají mezi dalšími postavami JZD a všichni chlastají nebo obcují. Na televizní obrazovky se proto po natočení vůbec nedostal, komanči nemohli dopustit, aby pracující lid viděl, jak se členové JZD chovají a jak vypadá jejich rodinný život. Vladimír Menšík v roli zedníka Vaňka, kterej je imrvére nalitej je bezchybně zahranej charakter chlapa, kterýmu stoupla do hlavy myšlenka, že všechny ženy ho chtějí a nemůžou mu odolat. Mazec! Bróďa v roli předsedy nebo krásná Miriam Kantorková hrající jeho ženu, učitelku Renatu jsou také zásadní role. Podobně psychologicky laděný snímek od Jana Jílka byla i Dlouhá bílá nit, kterou ve stejném roce zfilmoval Ján Roháč. Je zajímavé, že počátkem normalizace v roce 1970 vznikly televizní filmy, které měly obrovskou sílu a většina z nich stejně skončila v trezoru. To samé třeba Podezření od Jana Matějovského. Pro tyhle inscenace mám velkou slabost. ()
Už přes čtvrt století je Vladimír Menšík po smrti, jeho kult (především na jižní Moravě) však nijak nepomíjí - nedávno hrála Menšíkova jedenáctka proti Adamovu v rámci oslav povýšení na město, Menšíkova rozhledna stojí v obci Hlína u Ivančic atp. Já si Menšíka vážím ne jako baviče (baviči mě obecně nebaví), ale jako charakterového herce (herce charakterů vlastnímu charakteru blízkých?). Domníval jsem se, že svoji roli ve filmu "Jako kniže Rohan" sotva překoná; myslím, že k tomu měl blízko. Rovněž scénář Jana Jílka mě oslovil. Situace, která v první části spadá do rámce protikladných nevěreckých řešení: "To je hrozná tragédie!" / "Vždyť v podstatě o nic nejde", nabývá po předsedově sebevraždě nový rozměr... Vesnice se po zrušení JZD a Státních statků drasticky změnila, přestala se chovat užitková zvířata, zahrady mají estetický charakter (nebo jsou smetištěm), lidé se potkávají jen zřídka - avšak vlastnosti zviditelněné v "menšíkovských" vesnicích bobtnají a pokud přijde vhodný stimul, dramaticky se probouzejí. Jak říkal Sherlock Holmes (parafráze): "Ano Watsone, jedeme na venkov. Tam se v každé chlalupě skrývá zločin nebo alespoň špatné svědomí." ()
Filmová lahůdka, na níž mne navedl kolega Vitekpe. Film sice v ději párkrát klopýtne, ale výkon Vladimíra Menšíka je natolik strhující, že zakrývá všechny trhliny. Je to taková tragifraška, ale hodně ze života! 90% ()
Pane Bože ...ja sem hovado...😀 ()
Jaroslav Novotný, náš nedoceněný režisér udělal Dlouhé dopoledne. Drsné drama. Že umí i takto šílenou psychologickou komedii, to jsem netušil. Menšík sice je de facto kurevník, de jure ne, ale strašně se stydí, miluje svoji ženu Karolínu Slunéčkovou, co mu furt rodí nějaké nové děti. Jeho trápení je nezměrné a býti místním farářem, všechno bych mu odpustil. Doporučuji při sledování tohoto klenotu mít u sebe tužku a papír. Citáty mají šílenou hloubku sexuálního štvance, jimiž jsme my všichni! Scénář Jan jílek-já si ho zjistím.... ()
Co to ku*va je za zjevení? Menšík permanentně nadrženej (jestli je to vulgární, tak se omlouvám, ale já teď zrovna nevím, jak se to řekne jinak), Brodský úplně neschopnej uspokojit svoji ženu učitelku (nomen omen!) Kantorkovou, takže ta žere radši v posteli kremrole a v pauze u řezání dříví sesmilní s Menšíkem... No a pak se chlapi poperou (sice ne nožem a sekerou), ale přestane to bejt prdel... Nebo...? Neuvěřitelně zajímavý snímek. A k těm milostným scénám - já si myslím, že na tu dobu se všichni zúčastnění v rámci expresivního zobrazení aktu samotného, vydováděli až až :-) ()
Vážna téma s vážnymi následkami na dobrý humor. Nesadlo. ()
No tak to cumim... Cekal jsem cokoliv, jen ne takhle intenzivni a kvalitni filmovy zazitek. Mensik exceluje v malo vidane forme (a zarazuje se v mem osobnim zebricku nasich nej hercu definitivne na druhe misto, hned za Hrusinskeho...), zdatne ho podporuje (nejen svou vyjimecnou krasou) nepravem opomijena Miriam Kantorkova, a dilo dokonava opet uzasna Karolina Sluneckova v roli zeny Bozeny. Film, ktery je tezke s necim z ceske provenience srovnat...ziram v uzasu, neschopen slov... ()
"Já jsem jejich obou dobrej kamarád" má holt i své stinné stránky :-) ()
"Napřed kostel, potom postel!" Tahle "romantická" tragikomedie mě tedy nebrala. ()
Trochu to připomíná Díru u Hanušovic ()
Mysliím,že jedno skouknutí tohoto snímku nestačí na to správné hodnocení.Nicméně prvotní dojem jsem měl dost rozpačitý.Zatím za tři.Uvidíme. ()
Nějakou náhodou se ke mně tenhle film, o kterém jsem nikdy předtím neslyšel, dostal a potom už jsem jenom s prominutím čuměl. Smutný, je to v podstatě velmi smutný a uvěřitelný a přitom alegorický možná, ale hlavně smutný. ()
Hodně si musí člověk domyslet, aby seznal, že mezi Renatou a Vojtinem se u toho dřeva něco stalo. Tak pitomá kamera a střih by zasloužily pár facek. Neříkám, aby to bylo porno, ale náznak tam být mohl. Pan Menšík je skvělý, ale celkově mne to nijak moc nenadchlo. Přesto jde o mírný nadprůměr. ()
Reklama