Režie:
Bent HamerScénář:
Bent HamerKamera:
John Christian RosenlundHudba:
John Erik KaadaHrají:
Baard Owe, Ghita Nørby, Bjørn Floberg, Nils Gaup, Gard B. Eidsvold, Andreas Cappelen, Fredrik Steen, Espen Skjønberg, Kristine Rui Slettebakken, Kai Remlov (více)Obsahy(1)
Jeden z nejzajímavějších filmů uvedených v sekci Un certain regard MFF v Cannes 2008 má vše, čím si filmy Benta Hamera získaly přízeň diváků i kritiky: jemný humor, originální scénář a především nezapomenutelnou atmosféru. Odd Horten pracoval celý život jako strojvedoucí. Přišel čas odejít do důchodu a Horten zítra pojede na své pravidelné trase Oslo – Bergen naposledy. Poprvé za čtyřicet let práce u dráhy však přijde pozdě… Půvabný film nejen pro milovníky vlaků. [43. MFFKV 2008] (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (23)
Kouzelný poetický film s dokonalou hudbou a plný originálních nápadů. Hlavní hrdina se může zdát trochu nevýrazný, starý samotářský strojvedoucí, který žije jen se svou dýmkou a navštěvuje svou matku. Jenže právě tím do celého filmu dokonale zapadá. Úsměv na rtech mi vydržel celý film. Nenajdete tu žádné emocionálně vypjaté scény ani scény vybízející k výbuchům smíchu, o to blíže se mi snímek zavrtal k duši a vyvolal příjemný pocit, který jen tak nevyprchá. ()
Pokud se vám líbily Hamerovy Povídky z kuchyně, je velice pravděpodobné, že se vám bude podobně líbit i O'Horten. Hlavní hrdina - právě do důchodu odcházející strojvedoucí sice zažívá celou řadu vpravdě bizarních příhod, ale humor je přitom převážně lidsky úsměvný, nečekejte žádnou třeskutou zábavu. Ideální film na dlouhodobé zlepšení nálady. ()
Odd Horten (už svým křestním jménem prozrazuje jistou podivnost) má ve svém osudu napsáno, že (v důchodu, tj. od svého 67 roku) musí skočit na lyžích, už proto, že se tomu celý život vyhýbal, a sejít se svou dávnou známou, možná i milou. Od své poslední (nezdařené) jízdy železničními tunely a mosty , až po svůj první skok na lyžích, se událostmi, které zpochybňují jeho dosavadní život a přitom ho naplňují, dostává do situací, které řeší tím, že je neřeší, a když jde to tuhého, řeší je tak, aby z nich nějak vyvázl se zdravou kůží. Autorský film Benta Hamera je sice laděn optimisticky, ale v mnoha okamžicích nechybí mnoho, aby se zvrtl někam jinam; a právě tyto okamžiky jsou na filmu cenné, i tím, že se často blíží k hitchcockovským seuspenzím. ()
Poetický příběh o tom, že i když vám ujede váš poslední vlak, neznamená to, že si ještě nemůžete skočit do vzrušujícího neznáma. Hamerův styl je neopakovatelný, plný statických vizuálních anekdot, absurdně vykořeněných výjevů a ryzího severského mlčení, které říká víc než mnohé romány. O'Horten má duši hravého básníka, je to film o smutku, osamělosti a naději, která se rodí z banalit. Sledovat postavu "rezervovaného" mašinfýry, který se v průběhu několika dní promění v potměšile veselou nádobu optimismu a naděje, je požitek nad požitky. Snad za to může moje láska k severu a severskému humoru "nicneříkání a máloříkání", ale dech jsem měl stejně zatajený a knedlík v krku stejně velký jako v případě "Povídek z kuchyně". Skromně moudrý film. ()
Zeleznicarska poetika a jemny humor ve filmu s vaznym zivotnim tematem (odchod do duchodu). Zase jsem si jednou pripomnela, ze mam slabost pro severske filmy a ze bych se jim mela v budoucnu vic venovat. Tenhle film prekvapive konci ***pozor spoiler*** na Skandinavce hodne netradicnim (ale jinak klasickym provarenym) happyendem. A ta hudba! Pry “Kaada.no”, tak se jim hned jdu mrknout na zoubek. Tenhle soundtrack musim mit!!! ()
Galerie (27)
Zajímavosti (1)
- Roli mladé Hortenovy (Baard Owe) matky si zahrála slavná norská skokanka na lyžích Anette Sagen. (skudiblik)
Reklama