Režie:
Tonino ValeriiScénář:
Ernesto GastaldiKamera:
Giuseppe RuzzoliniHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Terence Hill, Henry Fonda, Jean Martin, Geoffrey Lewis, R.G. Armstrong, Steve Kanaly, Leo Gordon, Antoine Saint-John, Piero Lulli, Mario Brega, Marc Mazza (více)Obsahy(2)
Zkušeného pistolníka Jacka Beauregarda (Henry Fonda) už nebaví být ustavičně ve střehu a dokazovat náhodným mladým puškám svou rychlost. Chce se jen sejít se svým dávno ztraceným bratrem a pak navždy odplout do vysněné Evropy. Do cesty se mu ovšem postaví vynikající střelec a vtipálek, který si říká Nikdo (Terence Hill) a má docela jiný plán ohledně Beauregardova osudu. Začíná záchranou života a končí pistolnickým soubojem dvou modrookých střelců v pravé poledne... Spaghetti western říznutý klasickou italskou komedií natočil v koprodukci Itálie, Francie a Západního Německa režisér Tonino Valerii, někdejší asistent režie u dolarové trilogie Sergia Leoneho. Jeho vliv je patrný zejména v úvodní scéně, namísto opisování jde však u Valerie spíše o poctu a dál se snímek ubírá vlastním směrem. Rozkročený mezi taškařicí nad nejznámějšími westernovými klišé a nostalgií nad mizející érou nespoutaného Divokého západu. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (265)
Překvapivě vynikající western, výborný scénář, kamera i režie. Režíroval hlavně Valerii, ale je poznat že mistr Leone režíroval části filmu a napsal námět. Trochu jsem se obával spojení komediálního Hillova herectví ve spojení s klasickým Henry Fondou, fungovalo to však dobře. I vedlejší role byly obsazeny výraznými týpky. Spousta promakaných scén - bezpečné holení u nepravého holiče, prostřelování klobouků, soutěž ve střelbě na hozené sklenice v saloonu kombinovaná s Hillovou fackovací exhibicí, rozhovor hrdinů u kulečníku, scéna pískání na záchodku s mašinfírou, závěrečná přestřelka pod dozorem fotografa... K tomu pohřbený Sam Peckinpah a odstřelování jeho Divoké bandy, vše s Morriconeho nádhernou hudbou evokující bez foukačky jeho předchozí Harmoniku i Wagnera. Trailer: http://www.trailerfan.com/movie/il_mio_nome_e_nessuno/trailer ()
Jakkoliv to zní zvláštně, tak tento film je jeden z nejpohodovějších westernů, jaký jsem viděl. Velký podíl na tom má hudba páně Morriconiho, ale především zajímavě vystavěný příběh. Ano, je to komedie, kde se to hemží šprťouchlostmi ve stylu cibule, pistole...tzn. fackovací etuda a třeba hned druhá scéna vás pobaví způsobem lovení ryb. Ale taky dostanete moc dobré western momenty, které fakt píší. Hned první scéna u holiče je pecka. Oba žánry jsou propojené způsobem, který mě moc bavil. Ten kontrast mezi seriózním pistolníkem Jackem, kterého parádně vystřihl Fonda a supersympatickým Hillem v roli Nikoho, ještě Valerii vytunil tím, že divák dlouho neví, co má vlastně Nikdo za lubem. Nedivím se Hillovi, že tento film považoval za svůj nejlepší. Ve své roli byl nádherně uvolněný, pozitivita z něj jen zářila a měl i co hrát...nešlo jen o šaškovanou. Některé scény...třeba ta čurací...to je nezapomenutelné...asi zvlášť pro ženský :-) Je v tom humor nad rámec gagu, nebo mluveného slova...je v tom důvěra v diváka, že to pobere a ocení. Tohle mi v současných filmech moc chybí. Pointa v závěru filmu sice není bůhvíjak WOW, ale divák je za takové rozuzlení rád, protože kdo by těm dvěma nefandil. Navíc je ten závěr i přes zbytečnou míru patosu, stále aktuální. Klukovsky romantickým způsobem popisuje odcházení legendy, resp. střídání generací. Škoda přepálené stopáže a několika ne úplně zdařilých/zbytečných momentů. Kdyby nebyly, tak bych těch 5* dal, protože se mi tvůrci trefili do vkusu. ()
Patrně jsem černá ovce stáda, ale hodně váhám mezi dvěma a třemi hvězdami. Víte, potíž tohoto westernového eposu je a) jeho délka, b) s délkou související nudný děj, v jehož vláčném tempu se toho děje asi tolik, co na schůzi v parlamentu, a c) ne zrovna elegantní balancování na hraně vážnosti po vzoru postavy Henryho Fondy a praštěnosti dřevěným klackem Terence Hilla. Záchranným plynem pro mě byly Morriconeho hudební variace, uhlazená kamera a několik málo scén zralých jakoby mávnutím kouzelného proutku na hodnocení nejvyšší. ()
Na film jsem se koukl kvůli ústřední melodii od mistra všech mistrů Ennio Morriconeho. Hudba ve snímku sedí stejně dobře, jako cigán ve vězení. Vše ostatní už ale nijak dechberoucí není. Samozřejmě, dva ústřední borci hrají jako o život a přitom je v sázce život pouze Henryho Fondy. Příběh mě totálně nechytil za srdíčko. Je takový chaotický, komplikovaný a divný. To, že to měla být komedie, jsem si až po zhlédnutí přečetl zde. Líbilo se mi pár střílecích scének, úvod, pohodová atmosféra a závěrečné postesknutí nad starými časy. Pod 3 * si netroufnu zajít, i když si na závěr postesknu i já. Leone uměl vytvořit ve všech směrech lepší westerny. ()
Western, který se sice hezky sleduje, ale po jeho skončení máte pocit, že byste jeho ignorováním o nic podstatného nepřišli. Terence Hill ze sebe po většinu času dělá šaška a Henry Fonda je poněkud vyčpělejší, než by si jeho role žádala. Vliv Leoneho je zde patrný v každém druhém záběru, jakémukoli jeho filmu se to ale rovnat nemůže, nicméně Morriconeho hudba je jako vždy parádní a leckdy připomene Tenkrát na Západě (jeden motiv se hodně podobá skladbě A Man With A Harmonica). A předělávka Jízdy Valkýr je vysloveně lahůdková. P.S. Ty odkazy na Peckinpaha měly být pouze humorným rýpnutím, nebo se jednalo o poctu? ()
Galerie (41)
Zajímavosti (16)
- Na hřbitově je náhrobek se jménem Sama Peckinpaha, režiséra filmu Divoká banda. Ten samý rok se v USA hrál film Clinta Eastwooda Tulák z širých plání, kde se objevil náhrobek se jménem Sergio Leone. (špaček421)
- Terence Hill kvůli spolupráci se Sergiem Leonem odmítl film Také andělé jedí fazole. Proto se ve filmu ve dvojici s Budem Spencerem objevil Giuliano Gemma. (špaček421)
- Film se natáčel 9 týdnů v Americe, 5 týnů ve Španělsku a 3 týdny v Itálii. (Hennes)
Reklama