Režie:
Laurent CantetKamera:
Pierre MilonHrají:
François Bégaudeau, Agame Malembo-Emene, Angélica Sancio, Valérie Benguigui, Louise Grinberg, Farida Ouchani, Rabah Naït Oufella, Olivier Pasquier (více)Obsahy(1)
Žáci střední školy v jedné z problematických pařížských čtvrtí vedou dialogy s učitelem prosazujícím neobvyklé výchovné metody. Film byl natočen dle autobiografického románu Francoise Bégaudeaua, který si také společně se skutečnými učiteli a žáky ve filmu zahrál. (oficiální text distributora)
Recenze (221)
Formálně natočená sonda do školních lavic v "multi-kulti" Francii plná skvěle napsaných i zahraných dialogů ukazuje tuhle zemi ve stavu, v jakým ji "gádžové" nejspíš vidět nechtějí. V užším měřítku film o selhání systému trestů v kombinaci s benevolentním přístupem v praxi. [LFŠ 2012] ()
Film sice vystihl skvěle typy žáků, ale mně se vůbec nelíbil.. hlavní postavy mě úplně štvaly z toho jak neumí ani mluvit a připadlo mi jak kdybych se díval na pomocnou školu, kde soustavně nikdo nemá úctu k učitelům a jen si votvíraj držku.. Vyprat, vyhodit a čau.. a závěrečnej zápas ve fotbale na konci roku na školním dvorku kantoři vs. žáci, výsměch... ()
Tazky to zivot ucitela na strednej skole na parizskom predmesti. Trieda plna studentov z roznych kutov sveta, z roznych kultur a s roznymi nazormi - na skolu, na svoje okolie, na vsetko. A nad tym vsetkym stoji ucitel francuzstiny, ktory sa snazi svojich studentov donutit trochu rozmyslat. (MFF Bratislava 2008) ()
Začiatok bol veľmi nudný,až som naozaj miestami myslela že túto nudnú zlátaninu vypnem a radšej pôjdem späť. Ale postupom času som si na tie decká nejak zvykla, spoznala ich, vžila sa do ich života. Takže koniec koncov to bolo celkom milé. Taký bežný rok v jednej triede s bežnými starosťami a radosťami. Nič viac, nič menej. Ako aj dakedy za mojich školských čias,aj keď si myslím, že v mojom prípade sa dal natočiť určite zaujímavejší film.Škoda. ()
Učitel nemá žádné neobvyklé výchovné metody, jak je avizováno v textu distributora. Naopak se snaží naprosto standardně učit. Jen žáci jsou apatičtí, s nezájmem o nic. A věřím, že to je obraz dnešní doby. Je to realistické, jako kdyby postavili kameru do opravdové třídy, ale žádný tahák, linku, kolem které by šlo ostatní vystavět, to nemá - největší vzrůšo přináší to, že někdo odmlouvá, nebo se na školní radě dlouze rozhoduje o tom, zda problémového žáka vyhodit nebo nevyhodit. ()
Příliš dlouhé a příliš o hovně. Nejsem si jistý, na co chtěl režisér upozornit a co chtěl sdělit. Snaží se řešit téma v dnešní době ožehavé a ošemetné a některé postřehy jsou více než trefné (např, Weiova narážka ohledně stydící se mládeže). Ve svém výsledku to ale celé nakonec vyznívá příliš idealizovaně, protože ruku na srdce, studenti se až na drobné vyjímky nechovají nijak neočekávaně či nějak, co by z mého pohledu zásadně vystupovalo z dnešních norem chování dětí na středních školách méně prestižního ražení. A k mému překvapení většinou i bez problému spolupracují. Realističtějšímu výsledku nepomáhají ani občasné ostřejší slovo či drsné pózi mladíků. Takže po shlédnutí filmu mi na mysl nejvíce vystupuje myšlenka, že učitelé mají čím dál tím težší práci s naprostým minimem pravomocí a kdejaký fakan se po nich může vozit. Na zjištění toho nepotřebuju více jak dvouhodinoví film, který se ke své škodě opakuje neustále dokola a kterému chybí vyraznější tempo, gradace a silné momenty. Slabší 3* ()
Realistický pohled do školy. Do školy - tedy jedné třídy ve francouzské škole. Kde se ve třídě setkávájí děcka z ruznych etnik, kde pomalu neumí ani francouzsky a dělají ze sebe mistry světa. Učitel tu je opravdu jen do počtu a nervy musí mít jako nikdo. Snaží se vyučovat po svém, mluvit a vest debaty o všem možném, chce je něco naučit dostat ty parchanty někam víš, ale oni stejně chtějí aby bylo po jejich. Doporučuji všem učitelum a učitelkám. A když už si zahrají skuteční učitelé a žáci ve filmu o nich samotných, klobou dolu. 9/10 ()
Neprikraslene nahlédnutí do džungle před tabulí. Věřte mi, že dodatečně odpustítevšem svým učitelům... ;-) ()
Realita střední školy ve francouzském prostředí. Zajímavý snímek, který pojednává o nástrahách a problémech ve školních lavicích. Je jasné, že učitelé to v dnešním moderním světě nemají jednoduché a navíc pokud mají přednášet ve třídě, která je národnostně tak různorodá, jako v tomto filmu. Krasně tu vidíme všechny typy studentů a jejich postoje k samotnému vyučování. A na druhé straně sledujeme jednoho člověka, který se snaží něco vtlouct do hlavy tomuto neklidnému davu. Vynikající výkony všech zúčastněných (ne)herců, které jsou zachyceny skvělou kamerou jsou největší předností filmu Mezi zdmi. ()
Hodně solidní 3*, ale na 4 to zkrátka není. Chybí mi silnější hlavní linka. Takhle jde jen o odstrašující summary toho, kam až to francouzská migrační politika dotáhla. Ztrácí se identita národa a tomu všemu jde jejich školský systém ještě naproti. ()
Vo howně film, už se mi dlouho nestalo abych něco nedokoukal, ale tohle už se fakt nedalo. Půl hodiny čumět na to, jak se divnej chlapík pokouší vysvětlit multikulturním fakanům v čele s totál zmrdovskynepříjemnou Esmeraldou rozdíl mezi imperfektem a passé composé, na to už nemám. Zvlášť s perspektivnou podobných dalších 100 minut. Salut! ()
Ahá, takže takhle funguje ta, žabožrouty obvykle tak obhajovaná integrace do společnosti. No, máme se co učit. ()
Pohľad do prostredia strednej školy kdesi v 20. obvode francúzskej metropoly, Paríža. Pohľad do prostredia jednej triedy plnej študentov z druhej či tretej generácie usadených imigrantov, ktorí sa školským životom predierajú každý po svojom. Ich triedny učiteľ (François Bégaudeau), ktorý ich takisto učí francúzštinu, sa im snaží vštiepiť všetky možné vedomosti a to aj napriek prekážkam, s ktorými musí každý deň bojovať. V triede vznikajú rozbroje kvôli učeniu, ale takisto aj kvôli etnickému pôvodu či správaniu jednotlivých žiakov. Situácia sa vyhrocuje a vyžaduje si razantné riešenie. Samotný filmový námet vyznieva fajn, má poukázať na to, ako to v podobných školách zrejme naozaj funguje, ale finálne spracovanie so sebou neprináša takmer žiadnu satisfakciu a nenapĺňa očakávania. V mojich očiach funguje na tomto snímku len veľmi málo vecí oproti faktu, že s niektorými sa to naopak preháňa. Jednou z vecí, ktorá funguje, je zainteresovanie nehercov a ich výkony pred kamerou. Tie sú kvalitné a niekedy lepšie ako u niekoho, kto sa herectvu venuje na profesionálnej úrovni. Celá trieda týchto nehercov tak so sebou do filmu prináša značnú autenticitu a kultúrny mix moderného Francúzska 21. storočia. Človek si tak potom hovorí, či by nebolo lepšie poňať film ako autentický dokument niekde na skutočnej škole namiesto toho, aby sa točila dvojhodinová dráma. Koncept hraného filmu mi tu kazí niekoľko vecí. Za prvé je to dĺžka mnohých scén, ktoré sú až prehnane dlhé, plné rečí, ale v konečnom dôsledku absolútne prázdne a ničnehovoriace. Prečo sa hádať o "Africkom pohári národov" (aj keď ma futbalové narážky vo filme bavili najviac), keď by sa atmosféra dala budovať niekde úplne inde a pri lepšie napísanej scéne. Dĺžka tých mnohých "veľavravných" scén sa odzrkadľuje aj na celkovej dĺžke filmu, ktorá je v tomto prípade priam až prehnaná. Ďalším faktorom, ktorý som vo filme nedokázal zniesť, je zvláštne a večne premenlivé správanie viacerých postáv, najmä triedneho učiteľa. Ten mení názory a postoje pomaly z minúty na minútu. Kolegom odprezentuje nejaký názor, aby si ďalší deň protirečil. Aj keď je za tým akási učiteľská férovosť, aby ochránil aj triedu, ale zároveň sa držal predpísaných pravidiel, vôbec mi to do filmu nepasovalo a doslova ma to iritovalo. Práve tento faktor sa najviac podpísal na mojom zníženom dojme z celého filmu. Entre les murs niekto vidí ako film plný silných myšlienok a odraz doby. Z polovice môže mať ten človek pravdu, ale že by som s ním súhlasil aj pri tých silných myšlienkach, tvrdiť nemôžem. Ja v tom vidím ledva nejakú zmysluplnejšiu pasáž dialógu, ktorá by nebola znegovaná v ďalšej scéne. A odraz doby by bol odrazom ešte lepším, ak by bol pojatý dokumentárne a nie "klasicky" filmovo. Dielo hodnotím ako maximálny priemer, totálny stred. Ničím nedokáže poriadne zaujať a tým pádom ani nedokáže poriadne sklamať. Nič pri tomto diele neočakávajte, pretože to zrejme aj tak nedostanete. ()
Varování před přijímacími zkouškami na pedagogickou fakultu! Práce jen pro osoby s pevnými nervy! Dokonale vystavěný scénář sleduje ubíhající všední dny školy, semínko budoucího konfliktu zaseto brzy, možných ohnisek vzpoury je ve filmu více, ty děti jsou doopravdy drzé, líné, herci zvládli dokumentární ráz díla na jedničku. ()
vynikajúci kúsok, ktorý výstižne zobrazuje pomery, ktoré vládnu v školstve. niektoré totiž nepoznajú hranice štátov. pre diváka - učiteľa je takisto zaujímavá prepojenosť s postavou triedneho učiteľa, ktorý musí riešiť každodenné situácie a zachovať pri tom rozvahu. v istom zmysle pôsobí tento film ako akési zmierenie sa z údelmi, ktoré učiteľské povolanie predstavuje a zároveň ponúka isté spriaznenie, zdieľanie pocitov učiteľa a azda tým i povzbudzuje a pridáva ďalšie sily do tohoto neľahkého povolania...P.S.: učím na ZŠ. ()
V tomto filmu je autenticita alfou a omegou. Učitel François Bégaudeau, který ve filmu hraje hlavní roli učitele Marina, je zároveň autorem předlohy tohoto díla. Film je tak téměř dokumentární a velmi přesnou sondou do prostředí běžné základní školy, jejíž žáci jsou otřesně neukáznění a ze všeho nejraději mají, když učitele dovedou svými otázkami a snahou o diskuzi na hranici jeho trpělivosti. Film je navíc „okořeněn“ o téma imigrantů, v dnešní době aktuální a často kontroverzní. Francie je tu vykreslena jako přistěhovalecká země, která začíná být čím dál méně francouzská… „Esmeraldo, copak nejsi Francouzka?“ „Ne.“ „Opravdu?“ „Jsem, ale nejsem na to pyšná.“ Herci ve filmu jsou skvělí. Učitel Marin se snaží, je velmi trpělivý, a když mu jednou (oprávněně) ujedou nervy, sám si to vyčítá. Znamenité výkony podali i sami žáci, vyčnívala buranská Esmeralda a nezvladatelný Sulejman. Ještě jeden postřeh. Všichni učitelé ve filmu byli strašně sympatičtí a usměvaví, a vypadali mladě. I matikáři, který měl odcházet do důchodu, bych tipla tak 50… Nevím, čím to je, nenáročnou prací asi ne :). Mezi zdmi je citlivý a chytrý film, který zaujme nejen zájemce o školní problematiku (koneckonců, v dětech je budoucnost nás všech)… ()
Laurent Cantet natočil Entre les murs dle stejnojmenné předlohy Françoise Bégaudeaua stylem cinéma vérité, což je jednak příliš mnoho francouzských slov v jedné větě, ale také velmi odvážné. Ovšem ještě zajímavější jak film samotný jsou názory na něj. Jedni se zastávají třídního učitele, že to má jakože těžké a že jeho žactvo je tlupa nevychovaných opic, jiní svalují vinu rovnou na celou Francii a její benevolentní imigrační politiku a další suše konstatují, že je to kulturní svár, s čímž se prý nedá nic dělat. Zdá se mi ale, že Bégaudeau celý film říká něco docela jiného, něco mnohem nadějnějšího. Třeba když nečekaně Esmeraldě vkládá do úst Platóna. ()
Povinná projekce pro všechny šeské učitele:) Zajímavý a poměrně realistický film, kterému chybí "pointa", respektive jakákoliv gradace během téměž dvou hodin. ()
Dokument nebo hraný film? Nahlédnutí do francouzského školství, které mi ukázalo pouze to, že se podobá tomu českému. Všechno ostatní jsem se stihl naučit během mé povinné školní docházky, protože žáky jiné barvy pleti, nadprůměrně inteligentní nebo s nějakou fyzickou nedokonalostí zde máme taky. A absence hudby mému hodnocení také nepřidá. ()
Zvláštna škola, zvláštne metódy, zvláštne pocity. Pre mňa až nepochopiteľne zvláštne a zároveň realistické. Jeden školský rok ukázaný medzi múrmi triedy. Skutočne dialógový film, kde všetko je povedané. Myšlienka z filmu: " Pán učiteľ, ja som sa nič nenaučila za celý tento rok. Ja ničomu nerozumiem. " Realita: ***** Vtiahnutie do deja: **** Dramatičnosť: **** ()
Reklama