Režie:
Rodrigo PláKamera:
Serguei Saldívar TanakaHudba:
Jacobo LiebermanHrají:
Mario Zaragoza, Diego Cataño, Dolores Heredia, Ximena Ayala, Angelina Peláez, Luis Fernando Peña, Eileen Yañez, Erando GonzálezObsahy(1)
Příběh o rodinném prokletí odehrávající se na pozadí politicko-náboženského konfliktu. Elías se provinil vůči Bohu a tíží ho strach z očekávané odplaty. Je přesvědčený, že boží hněv v podobě předčasné smrti dopadne na jeho osm dětí. Aby odvrátil osud a vysloužil si u Boha odpuštění, uchýlí se do ústraní a zasvětí svůj život stavbě kostela... Příběh je vyprávěný očima Elíasova nejmladšího neduživého syna Aureliana, který rodinnou ságu zachycuje prostřednictvím kreseb. Jsou to však Elíasovy chyby, které mění směr událostí, nikoli boží odplata. To, že neschopnost odpustit ostatním a především sobě samotnému svaluje Elías na Boha, prohlédnou aspoň některé z jeho dětí... Prvním impulzem k natočení filmu bylo pro režiséra objevení deníkových záznamů S. Kierkegaarda, ve kterých filozoflíčí strach z předčasné smrti, vyvolaný jeho otcem. Události dvacátých let 20. století pak režisérovi pomohly převést příběh z protestantského prostředí do katolického a mexického a na pozadí historického kontextu zobrazit iracionální „náboženské šílenství“. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (1)
Recenze (9)
Náročný, pomalu ubíhající, ale zároveň svou prazvláštní atmosférou přitažlivý film. Zaujme jak stylem (upoutají zvláště animace a opravdu magická hudba), tak i vyprávěním, které diváka napíná při čekání na Znamení a také další smrt jednoho z Elíasových dětí (nemyšleno cynicky). A díky tomu je publikum (nebo alespoň v mém případě tomu tak bylo) schopné/ochotné i nějakým způsobem překousnout postavu fanatického otce, který byl opravdu, lidově řečeno, na přes držku. Celkově slabší 4*. ()
Další zde silně podceněný film. Na tomhle filmu může zaujmout leccos od naprosto dokonalé kamery a celkově vizuálního zpracování filmů (animace atd.) přes zajímavou prací s narací až po velmi zdatné (a pro mě rozhodně inovativní) rozebrání tématu náboženství a od toho se odvíjející výchovy, společnosti, psychologie, to vše zasané do dějinných událostí v Mexiku. Rozhodně doporučuji a řekl bych, že v mezích se nejedná o vyloženě náročný film na sledování.. ()
nejvíce mě ohromil komentář, jehož autor si tohoto filmu cení jakožto “studie náboženského fanatismu”. zcela otevřeně, těžko si představit větší dezinterpretaci. další uživatel se nedostává o moc dál, protože své hledisko omezuje na dnes velmi populární, i když povětšinou nemístné vykládání na základě sociologické perspektivy. ještě absurdnějším se může zdát, že nepochopení filmů duchovního zaměření je případem i většiny festivalových anotací, o nichž jsem se svého času naivně domníval, že jsou psány poučenými osobami. /// ono se stačí podívat na plakát, nebo třeba popřemýšlet nad důvody, které vedly organizátory festivalu Film ve znamení ryby k zahrnutí Vnitřní poušti do programu, a zjistíte, že něco velmi podstatného nebylo nikým vysloveno. /// pravda se ukáže v momentě, kdy vykladač a analytik přestane přejíždět zrakem jen po povrchu příběhu a spustí se za opravdovým rozkrýváním filmu hluboko do významových struktur vyprávěného. teprve pak má reálnou šanci přiblížit se obsahům a správně identifikovat motivace užitých prostředků. začne se odhalovat i skutečné téma, které by podle mého zběžného výkladu bylo možné zhruba určit slovy: ego (pýcha a arogance) jako nepřekonatelná překážka mezi člověkem a Bohem. kdo z vás si při sledování vzpomněl na Tarkovského Rubleva? ()
Síla Vnitřní pouště tkví v nepolopatičnosti vyprávěného příběhu a jeho vyprávění jako takového. Zhruba do 3/4 se snímek jeví jako náboženská agitka: Muž činí celoživotní pokání za svůj mladický hřích stavbou kostela k větší slávě Páně kdesi uprostřed pouště, spoléhaje se na podporu početné rodiny. Až ke konci začne vycházet najevo, že asketický pracant je psychicky narušený náboženský fanatik, který na oltář nemilosrdného dogmatu neváhá obětovat životy všech svých dětí - kterým dennodenně vtlouká do hlavy, že jsou stejně odsouzeny umřít dřív než on, neboť je poskvrnil svými skutky. Tato divácky náročná studie náboženského fanatismu je pozoruhodná také svojí kamerou, hlavními hereckými výkony a ponurou chorálovou hudbou. ()
Kvóty a zvláštní požadavky na ministry náboženství....... aneb " až si tě Bůh najde ". CITÁT - Náboženství, nebo více specificky náboženský fanatismus, to je jedno z témat filmu. Ateisté i věřící ti všichni v některý okamžicích musí zaujmout postoj k Bohu, nebo svolit k jeho existenci. Na druhé straně, náboženství je kulturní determinant, ať se nám to líbí nebo ne. Žijeme v židovsko-křesťanské společnosti a naše morálka je do velké míry strukturován na tomto základě. Ale ponětí o hříchu a vině se dotkne nás všech. Náboženství je kontroverzní a obtížné, právě proto, že je hluboce lidské. " ()
Galerie (12)
Photo © Films sans Frontières
![Vnitřní poušť - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/949/159949527_bbaad9.jpg)
Zajímavosti (1)
- Režisér Rodrigo Plá dostal nápad na film po přečtění několika knih a deníku filozofa Soreena Kierkegaarda. (Terva)
Reklama