Režie:
Zdeněk ZelenkaScénář:
Hana CielováKamera:
Karel FairaislHudba:
Jiří ŠkorpíkHrají:
Dagmar Havlová, Viktor Preiss, Filip Cíl, Jakub Grafnetr, Tereza Ramba, Jan Šťastný, Svatopluk Skopal, Václav Knop, Eva Režnarová, Ladislav Ondřej, Martin Kraus, Jan Unger, Veronika Kánská (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Na studijní stáž do Kanady odlétá mladý gymnasista. Strašně se těší, a ani nevnímá podvědomý strach rodičů, a nejvíce pak své matky. Když se pak daleko „za velkou louží" stane tragédie, obrátí to život všech aktérů tohoto příběhu naruby. Zamíchá jejich osudy, životy, pocity, náladami, i budoucností... Ale nepředbíhejme... Scénář televizního filmu napsala zkušená scénáristka Hana Cielová. Základní zápletka filmu vznikla podle skutečné události, o které se doslechl dramaturg Bedřich Ludvík a vyzval autorku Hanu Cielovou, zda by podle ní nenapsala televizní film. Hana Cielová reálnou situace domyslela a uzavřela do dramatického příběhu, který zasáhne všechny diváky bez rozdílu věku... Po delší odmlce se před kameru České televize vrací Dagmar Havlová. Roli jejího manžela zahraje Viktor Preiss. Jejich syna zahrají hned dva herci - Filip Cíl a Jakub Grafnetr. Jeho přítelkyni hraje Tereza Voříšková. Režisérem je Zdeněk Zelenka. (Česká televize)
(více)Recenze (102)
Pro mě mimořádně silný zážitek, jelikož vím co to znamená předčasně ztratit nejbližšího člena rodiny. Herecké výkony bez debat skvostné. Dagmar Havlová v nejlepších letech, je vidět že neztratila ani špetku ze svého neobyčejného charisma. A skutečně se není čemu divit, když jí nějaký státník (už ale nevím kdo) nazval nejkrásnější 1. dámou na světě. S Viktorem Preissem tvoří dokonalý pár pro ztvárnění takto obtížné životní zkoušky. Na televizní film hodně dobré a po herecké stránce božské. Tleskám... ()
Rozpaky. Velké rozpaky. Měl-li ten ideální otco-syno-matko vztah co nejvíce kontrastovat s tragédií, která následovala, a s pocity pozůstalých členů rodiny, přestřelili tvůrci víc, než bylo záhodno. Tohle se snad nevidí ani v Soukromých pastech. A ten havran měl být volným pokračováním Arabely? Škoda přeškoda, paradoxně jeden z mála uvěřitelných momentů zachycující psychiku zhrouceného člověka pro mě byl citový výlev matky (Havlová). ()
Nebudu polemizovat se zdejšími kritickými komentáři, není důvod. Kanadská noc je opravdu přeslazená a násilně přeemotizovaná podívaná, jenže na druhou stranu nemá tento koncept v české tvorbě obdoby. Kanadská noc je totiž v první řadě funkčním snímkem, který na televizní film disponuje vcelku povedenou vizuální stránkou. Snaha o křečovité vyvolání emocí sice může působit směšně, na druhou stranu nikdo nemůže popřít že tu byla. Vyčítat herců, že se ve svých rolích plácají nepovažuji za přesné. Naopak, Kanadská noc překvapuje nenásilnými hereckými výkony. Herci jsou přirození a příliš neujíždějí. ()
Kanadskou noc ČT odvysílala symbolicky den po udělení cen Elsa. A myslím, že má Kanadská noc zaděláno pro rok 2009 na úspěch. Počítají se pořady odvysílané od 1. července 2008 do 30. června 2009. V jednoduchosti je síla. Scénář Hany Cielové je věrohodný. Příběh kompaktní. Od symboliky jmen občanských – Vránovi, přes symboliku indiánských jmen –Jelen, Velký černý pták. Herecky stoprocentní – od rolí studentů (Ladislav Ondřej, Tereza Voříšková) až po epizodku doktora Sváti Skopala. A ústřední dvojice Viktor Preis a Dagmar Havlová excelentní. Hlavně ta proměna pohodových rodičů ve zničené rodiče. Scény po pohřbu nejpůsobivější. Hudba – kapitola sama pro sebe. Den před uvedením Kanadské noci v ČT jsem viděl Hlídače č. 47 a od úvodních tónů jsem identifikoval Jiřího Škorpíka. Jeho podmanivá aranžmá tak působila podobně jako bych si po soundtracku Hooka pustil další williamsovský kousek Sám doma, nebo Jurský park. Jen tak mimochodem, shodou okolností od středy poslouchám denně 4Tet, jehož hudebním producentem je Jiří Škorpík… ()
Jak teda nemám paní Dagmar Veškrnovou-Havlovou rád, tak tady musím uznat, že zahrále výborně a Viktor Preiss s Filipem Cílem rovněž. Trošku mě mrzí, že Terezka Voříšková tady má malý prostor, protože původně jsem se na Kanadskou noc díval kvůli ní. Nicméně nedalo se svítit a vzal jsem film tak jak je a nelituju toho. S filmu šel smutek, deprese, bolest a opravdu si nevybavuju kdy jsem se do čistě televizního filmu tak vžil. ()
Reklama