Režie:
Hannes StöhrScénář:
Hannes StöhrKamera:
Andreas DoubHudba:
Paul KalkbrennerHrají:
Paul Kalkbrenner, Rita Lengyel, Corinna Harfouch, Peter Schneider, Rolf Peter Kahl, Henriette Müller, Udo Kroschwald, Max Mauff, Dirk Borchardt (více)Obsahy(1)
Berlínsky producent elektronickej hudby Martin, známy ako DJ Ickarus cestuje po kluboch po celom svete so svojou manažérkou a priateľkou Mathilde a chystá sa vydať svoj najväčší album. Všetky jeho plány však stroskotajú po tom, čo ho hospitalizujú na psychiatrickej liečebni kvôli nadmernému požitiu drog po jeho vystúpení. Berlin Calling je tragikomédia, poukazujúca na problémy a život v dnešnom Berlíne. (sonickaaaa)
(více)Recenze (107)
Musím říct, že Pete Tong je tisíckrát lepší. Sice je na pohled mnohem větší socka-smažka, ale aspoň měl originální přístup (víla kokainička se mi moc líbila). Tohle bylo klasické zpracování tématu bez ničeho nového. Tak maximálně to, že fotka na desku je ze sanatoria...hm, pěkný. ()
Dlouho jsem na Berlin Calling čekal až jsem se konečně dočkal, i když jen s anglickými titulky. I když furt lepší něco než nic a já jsem si i díky tomu dokázal tento film bez problémů užít. Pro fanouška elektronické muziky je tento film ten pravý balzám na duši, a věřím, že pro obyčejnýho diváka to bude průměrná záležitost, kde hlavní roli figuruje muzika, drogy, sex a taková ta klasika. Jenže kdyby muziku nesložil Paul Kalkbrenner a sám by si nezahrál hlavní roli, asi by se tohle nestal kult a já věřím, že tohle kult bude. Dost dobře už je Paul Kalkbrenner v elektronické muzice něco víc, než jen obyčejný producent a DJ a to se může poštěstit skutečně málokomu. Příběh s s ničím nesere, zobrazuje podsvětí Berlína docela razantně, takže tam některé scény dost překvapí a reálnost možná i sledování zprotiví. Jenže je tam furt ona dokonalá muzika v podobě chytlavého a melodického minimalu, která rozhodně nenudí, i když by to tento styl ve většině případů dokázal. Paul Kalkbrenner je prostě něco víc, zvuky hledá v pohybu, při nástupu do metra natáčí zvuk zavírání dveří, rozjezdu metra...všecko to pak zachytává v jeho rukopisech. A to jsem ještě nemluvil o tom, že jsem měl možnost se dostat i do zákulisí tvorby muziky a o tom, co se děje pak, když už je muzika na světě a producent hodlá vydat desku. Berlin Calling pro skutečného fanouška elektronické muziky není obyčejný film, otázka je, co to udělá se zbytkem, který to asi zazdí, ale třeba ne. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $569,671║ ()
Scénář: Hannes Stöhr .. Tento snímek zaujme především zainteresovaného příznivce elektronické hudby, protože hudebního směru neznalé nebude po filmařské stránce zrovna uvádět do extatických výšin. Ovšem i tak se zde jisté zdařilé segmenty najdou a taktéž hlavní postava, kterou ztvárnil neherec - DJ Paul Kalkbrenner, předvádí výborné herecké výstupy, patrně také proto, že ze zkušeností ví přesně jak všechny stavy "pod vlivem hudby - drog" zahrát. Osobně mi navíc dosti sedí interpretovaná hudba a byť ta "biografická" příběhová kostra není nejobjevnější, patří do kategorií, kde opakování je matkou moudrosti, protože některé věci/stavy nebude chtít každý poznat resp. je důležité před nimi stále varovat. Pro další postřehy vás odkážu na komentář uživatele Traffic. ()
Jeden by neřekl, co se všechno může odehrávat za vznikem takového alba, jako je Berlin Calling. Droga je svinstvo a dokáže člověka totálně zlikvidovat a nebo v případě DJ Icka dostat do psychiatrické léčebny. Byly chvíle, kdy jsem měla husí kůži při pohledu na to, co dokáže taková droga udělat s člověkem. Přestože nejsem zrovna fandou téhle hudby, tak sem rozhodně bezvadně sedla a vůbec mně nevadila. Že by to byla zrovna komedie, to bych neřekla, ale syrovost a reálnost z toho snímku vyzařovala zcela jasně. Paul Kalkbrenner svého Icka zahrál opravdu bezchybně a já mu jen fandila, aby se z toho nějak dostal, ale jestli to dopadlo, nebo ne............ ()
On to není ani tak film o hudební-párties-scéně a už vůbec ne o taneční elektronické hudbě (i když ta je super!!), ale je to film hlavně o drogách ... O drogách, překopanejch, vyjetejch stavech a pak teprve o taneční scéně ... Není to taková pohodovka a srandička jako Human Traffic, ale ani takovej hardcore jako Trainspoting. Je to někde mezi ... Pro mne jeden z nejlepších filmů o drogové scéně ... takhle to prostě chodí na hudebních párties, takhle to prostě funguje. V tomhle jsem (bohužel) našel kus svýho já a minulosti ... Absolutně nejlepší okamžik fimu 48. minuta kdy Icky příjde sjeten z kokainu na párty a paří tam na ten suprovej track ... Melancholický, smutný ... ale sakra dobrý ... ()
Co napsat k filmu, který se do všeho zásadního trefuje během úvodních několika minut a pak už jen servíruje předvídatelnou story o špatných drogách a všeléčivé hudbě? ____ Začátek fantasticky a jednoduše vystihuje, o čem je taneční hudba - ta reakce publika na fesťáku v momentě, kdy Kalkbrenner naplno pustí basy, je kvintesencí vztahu DJ-lidi. Otázkou je, jak si tohle uvědomí divák, který něco podobného nezažil na vlastní kůži. ____ Když si Ickarus stěžuje, že mezi tím vším cestováním a hraním nemá čas se pořádně věnovat skládání nového alba, naráží tím na aktuální problém elektronické/taneční scény, ve které se stírají dřívější jasně rozdělené úlohy djů a producentů (producent v klidu domova/studia tvoří, aby měl pak DJ co ve vinyl shopu vybírat) a umělci jsou nuceni zaujímat obě role naráz - DJ musí začít produkovat, aby dostal svoje jméno do nějaké té hitparády a měl co hrát lidem, producent musí nutně uvažovat o živém vystupování, protože vydáváním empétrojek si na chleba nevydělá. A v době laptopů není nutné na stage stěhovat celé studio. Ickarus (potažmo i Kalkbrenner, který ho hraje) představuje tohoto "hrajícího producenta" a svým způsobem skutečně symbolizuje současnou realitu taneční scény, která našla svůj domov v Berlíně ____ Gayové a lesbičky k technu patřili od nepaměti a Berlín není výjimkou; ve věhlasném Berghainu si jakožto heteráci možná budete připadat spíš jako minorita. Pokud vás vůbec pustí dovnitř. (Mimochodem, tenhle film je další důkaz nehezkosti Němek - chápu, že ta Amazonka, která vypadá, že má mezi nohama koule, nemůže být ztělesněním ženskosti, ale ani "Mathilda", která má podle všeho být onou hot chick, mnoho půvabu nepobrala.) ____ Perfektní je situace v léčebně, kdy se paní doktorka rozhodne si v rámci terapie poslechnout Ickovu hudbu a nasadit si obří sluchátka. Kde ona vidí depresi, zasvěcený slyší melancholii. Naprosto přesné. ____ Vlastní zápletka se však mohla odehrát v kterémkoli jiném období a o dnešním Berlínu nám neříká fakticky nic. Znalci mohou mít radost, že třeba poznají Saschu Funkeho za gramci, ale to jsou všechno jenom kulisy, kterých si nakonec příliš neužijeme. ____ Na závěr chci zdůraznit, že v celém filmu nezazní jediný minimal. Taky to není film o Villalobosovi, že? Nicméně soundtrack tuhle etapu techna vystihuje víc než dobře, a taky proto je tam ta čtvrtá hvězdička. ()
Myslím, že tuhle recenzi by za mne nejlépe napsal (či zazpíval) Ladislav Vodička, jen ho trochu poupravím. Takže .. _____________ Tam kde se pouští desky já jednou jsem stál / když jeden mladej DJ na svou práci lál / a slyšel jsem jak říká, že už chtěl by mít klid / než po nocích se za mixákem dřít / předskokanem té noci byl náhodou starej Voda / ten je starší než sám čas / povídá: hochu, jak dlouho už hraješ za tou škatulí? / víš, já hrál snad všude, kam dovezly mě čtyři kola / a ty tu brečíš nad tou jedinou jízdou / já jsem najezdil tisíce kilometrů a můžeš mi věřit, když ti tady povídám / DJ, ten tvrdej chleba má .. // .. musí znát gramec, sampler a mixážní pult / techno, breakbeat .. a mít volume vyhulený furt / notebook, vinyl, pitch fader a midi / beaty, loopy, před stejdží lidi / pořádný tracky, ionťák, jointa / éčko, piko, tripa, haš, koks / špunty, sluchátka, to dobrej DJ zná / já vím, že DJ tvrdej chleba má .. ()
Tak jsem konečně pochopila, proč se musí k tanci brát ty extáze apod......protože jinak by se to bušení hudby do hlavy asi nepřežilo.....až na tu "hudbu" výborný film. ()
Možná bych to vzhledem k věku měla tajit, ale mám slabost pro tu hudbu. :-) ()
MINIMALní nářez. ()
"In the nighttime, when the world is at it's rest. You will find me, in the place I know the best. Dancin', shoutin', flyin' to the moon. (You) don't have to worry, 'cause I'll be come back soon...And we build up castles in the sky and in the sand. Design our own world ain't nobody understand. I found myself alive in the palm of your hand. As long as we are flyin', all this world ain't got no end."_______Ableton non-stop sviští, kontrolky syntetizátorov stále svietia, neposedný loop strieda loop posedný a nie jeden renomovaný label si je vedomý príležitosti získať mnohovrstevnatú prácu od osobnosti elektronickej undergroundovej scény. Vždy panovala akási mystika pre rôzne odnože tejto muziky. Tak ako bol Seattle pre Grunge, Rio de Janeiro pre Brazil-electro, New York pre Electro-clash, tak Berlín (ale aj Kolín) je domovom Techna (s prvkami Minimalu ho počuť stále viac a viac). Kto je na linke? Paul Kalkbrenner ako DJ Ickarus sa oproti svojej konkurencií na trhu etabluje pozoruhodným produkciami. Zvuky života hrajú podľa jeho nôt, rozumie im, zužitkováva ich vo svoj aj náš prospech. Má v sebe THC, ketamin, MDA, MDMA, pervitin, kokain aj PMA. Taktiež má v sebe lásku k hudbe, chuť tvoriť, štatút muzikanta a dokorán otvorené dvere do budúcnosti. K čomu sa prikloní, čo viac miluje?_______ Poupravená autobiografia živelnej akosti, ktorá je venovaná hlavne všetkým party people, producentom, DJ-om, ale kľudne aj komukoľvek inému - napríklad tomu, kto má záujem o hudbu všeobecne a zrovna ešte nebol v Boby centre na brnenskej Apokalypse alebo v berlínskom Tresore na Dubfireových, resp. Hawtinových narodkách. ()
Soundtrack trhajúci gule a vyrvávajúci srdce! ()
Přestože nejsem fanouček elektronické hudby, v tomhle filmu mi vůbec nevadila. Nešlo totiž tolik o ni, jako o to mít sen, věřit v něj a díky němu překonat i těžké osobní problémy. Film navíc obsahuje kouzlo velmi přesného a jemného vykreslení charakterů v syrových ale atraktivních podmínkách dnešního Berlína, kouzlo, které poslední dobou objevuju v mnohých německých filmech a díky němuž dávám 4 hvězdičky:) ()
Jeho revírem je elektronická hudba, jeho tempo je naprosto vražedné. Tak vražedné, že to nakonec hlavnímu hrdinovi možná zlomí vaz. Podobný film jako It's All Gone Pete Tong s trošku jiným koncem, kde překvapením je rozhodně výkon " neherce " Paula Kalkbrennera v roli DJ Icaruse. Místy hodně depresivní, místě ujeté a někdy i hodně úsměvné. Takový je Berlin Calling, název desky, která se rodila opravdu velmi těžce. ()
A je to tu zase. Když už jsme si s Petem Tongem mysleli, že je konec, přichází na scénu nový DJ, Paul Kalkbrenner. Tento německý hudební mág se svému londýnského kolegy v mnohém podobá...drogy, sex, taneční hudba a zase drogy. Stejně jako hudba, i jejich životní styly se od sebe moc neliší a tak musíme hledat rozdíly například v jejich psychických agoniích a vypořádáním se se sebou samým. Díky muzice tedy za 5*. :-) 77% ()
Asi tomu nerozumiem, ale načo sú komu drogy k takejto muzike. Však sama o sebe je halucinogénna. Film je nonstop v tempe, Paul hrá nesmierne prirodzene a pod tým všetkým počuť fantastický sound .. Berlin Calling musel ísť na dračku. A tie drogy za osemsto euro v tom pohári mi dávajú akú - takú nádej ... ()
Fantazie ! Konečně někdo natočil film z prostředí techna tak jak mý vypadat. Paul Kalkbrenner hraje neuvěřitelně a skutečně. Jako kdyby všude byla skrytá kamera a Paul vše zažíval na vlastní kůži. Paul Kalkbrenner taky pro snímek sloužil soundtrack a můžu říct, že díky Berlin Calling má dalšího fanouška. Soundtrack je nadpozemský. Minimal ! ()
Rozhodně ne špatný film, jen jede tématem mimo mě. ()
"Jsem cool, jsem cool, pořád jsem cool... co to, proč nejsem cool?", podivil se v odmašťovně DJ Ickarus, jehož sluneční brýle měly větší charisma, než jejich nositel... ale to nic, snad jen, že tahle drobná nedokonalost připravila Berlin Calling o jednu hvězdičku... Jinak neveselé a zároveň varovné nahlédnutí do současné taneční scény a nemám právě na mysli ono tuc tuc, ačkoli... Spíš je mi smutno z věcí, které se s představou zábavy a uvolnění vezou samospádem, na což navazují další styly, mimo jiné bydlení - kdo chce mít stejně okázalý bordel ve svém příbytku? Asi ten, co ho má i v sobě. Ale nevěšme hlavy, snímek totiž podává návod, co zní jako dobrá rada - dělejte, co děláte nejradši... no jo, ale co když někdo nejradši nedělá nic? Viděno během Challenge Tour 2015: 30 dní se světovou kinematografií ()
Reklama