Kamera:
Roger DeakinsHudba:
Carter BurwellHrají:
Michael Stuhlbarg, Richard Kind, Fred Melamed, Sari Lennick, Aaron Wolff, Amy Landecker, George Wyner, Katherine Borowitz, Fyvush Finkel, Simon Helberg (více)VOD (1)
Obsahy(2)
V rádiu hraje Jefferson Airplane, píše se rok 1967 a Larry Gopnik (Michael Stuhlbarg), profesor fyziky na klidné univerzitě na Středozápadu se právě dozvěděl, že ho jeho žena Judith (Sari Lennick) opouští. Zamilovala se do jednoho z jeho okázalejších známých, Sye Ablemana (Fred Melamed), který na ni působí rozhodněji než nesmělý Larry. V bytě s nimi bydlí jeho věčně nezaměstnaný bratr Arthur (Richard Kind), Larryho syn Danny (Aaron Wolff) je neustále v potížích a dcera Sarah (Jessica McManus) krade Larrymu peníze z peněženky a spoří na plastickou operaci. Anonym se ho snaží připravit o místo, jeden ze studentů ho uplácí a současně vydírá a sousedka odvedle ho mučí tím, že se opaluje nahá. Zoufalý Larry se vydá s prosbou o pomoc za třemi různými rabíny, aby mu pomohli vypořádat se s jeho problémy a stát se lepším člověkem. Seriózním mužem. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (432)
...a tak vstoupil člověk do proudu klišé moderních hrozeb, které se rozléhají dlouhou chodbou, na jejímž konci nedochází k renesanci. Nikdy nevíš, jaký děj, má pro tebe připraven další den. Dle potřeby, zvaž úpis vážnosti dle předlohy. Teorie rabínské terapie tahá za nitky "žít ve změně." Zbloudilý tón spouští dominový efekt šílených, podezřelých, trpkých, absurdních historek. Coenovsky metaforický sumář vábniček honby za nepodstatným leskem dokonale chimérického bohatství, prodání zdrženlivé pospolitosti výlučnosti, mimo vaše kázání, mimo vaše počínání. ()
Bratry Coeny mám velice rád. Po přečtení spalte, Big Lebowski, Bratříčku kde jsi?, Tahle země není pro starý a Lupiči paní domácí. To jsou jedny z nejlepších filmů, které jsem kdy viděl a rád si je pouštím pořád dokola. Ale tohle? A Serious Man? Příběh o židovském muži jménem Larry Gopnik a jeho životní trable? To mě bohužel nebere. Vyjma některých scének mě tento film vůbec nebavil. Dvě hodiny ničeho o ničem. Nejspíš jsem nepochopil pravou podstatu tohohle filmu. Uvidíme. Za 5, 10 let si ho možná pustím a teprv potom mi něco řekne. Ted ale ne. ()
Na rovinu se příznám, že sem film zřejmě nepochopil, tupců bych se v tomhle filmu nedopočítal, bohužel skvělých okamžiků ano, žel na prstech jendé ruky. U mě naprosto nejslabší Cohenojc. ()
Asi to bude většině lidí znít paradoxně, ale pro mě je tohle snad nejlepší Coenovic film, co jsem zatím viděl. Těžko popsat, proč, protože během filmu vlastně běžný divák neví, o čem to vlastně je a po skončení to i méně bežný divák až na pár drobných náznaků nevidí o moc jinak. I já jsem docela koukal a překvapivě pokyvoval hlavou, když jsem si četl berličku k filmu, kterou sepsal uživatel Bachy, ale můj pohled na film to nijak zvlášť nezměnilo. Já si zkrátka užíval atmosféru filmy, všechny ty drobné lapálie, absurditu, herecké výkony a originální coenovský styl humoru, vše zabalené v jejich specifickém stylu natočení. Jestli jsem si z filmu vzal nějaký závěr (ať už to tvůrci tak zamýšleli nebo ne, protože u nich člověk nikdy neví), tak já si z něj vzal, že život je na hovno a neměl bys pátrat, proč tomu tak je, protože život zkrátka na hovno je:-)) ()
Jeden z najlepších filmov roku 2009 zachytávajúci rozpad racionálneho sveta... Vynikajúce. Je veľmi zaujímavé pozerať sa na tento film na pomyselnej ose náboženstvo - veda. A ešte je aj Coenovsky vtipný. ()
I zdánlivě obyčejného a nudného muže mohou potkávat bizarní příběhy a situace. Na každém jednotlivci pod určitým úhlem pohledu nalezneme neuvěřitelné věci. Problémy nechodí postupně, přihrnou se jako tornádo, aby všechno zpřevracelo, zničilo a zpustošilo. Nic nezůstává tak, jak jsme si zvykli. Vše se mění, vše se pohybuje, přichází a odchází. Hledáme odpovědi, hledáme otázky. Máme otázky bez odpovědí a odpovědi bez otázek. I otázkám a odpovědím se pokoušíme vtisknout nějaký řád. Hledáme klíč a konejšíme se zásahem vyšší moci. Zůstává zmatek, strach a pachuť neznáma. Odmítáme přijímat, odmítáme se vzdávat, odmítáme vyhrávat. Vysokoškolský profesor fyziky Larry Gopnik (zajímavý Michael Stuhlbarg) se ocitá ve své noční můře, aby zjistil, že nikdy nic netrvá věčně. Zlomyslný život s ním cloumá z jedné strany na druhou. Třese s ním, tahá ho za vlasy, sráží na kolena. Pokouší se vstát a hledat. Nalézá jen další pochybnosti a naráží jen na další překážky. Nikdy není tak zle, aby nemohlo být ještě hůře. Rodina je základ. Manželka Judith (Sari Lennick) chce pochopení a jiného muže. Bratr Arthur (Richard Kind) chce hrát karty a nechce pracovat. Syn Danny (Aaron Wolff) chce hulit a nechce poslouchat hebrejštinu. Dcera Sarah (Jessica McManus) chce volnou koupelnu a chodit ven. Z dalších rolí: prapodivný přítel a záškodník Sy Ableman (Fred Melamed), mazaný jihokorejský student Clive Park (David Kang), úchvatná rabínská svatá trojice Scott (Simon Helberg), Nachtner (George Wyner) a Marshak (Alan Mandell), svůdná paní Samsky (Amy Landecker), zubař Sussman (Michael Tezla), důvěrný a nelevný rozvodový právník (Adam Arkin), a samozřejmě záhadný Dybbuk (Fyvush Finkel). Život je hříčka. Rozverná, zlomyslná, přející, chlácholivá. Don't worry, be jewish! ()
Tak jo, musím opravit nějaká svá tvrzení, že Coeni nikdy nenatočili špatný film, protože tohle tedy byla neskutečná sračka. Dramatu jsem si nevšiml, vtipné to bylo jako výprava do Osvětimi a zajímavé asi jako dvouhodinové sledování načítání videa na internetu. 20% ()
67. Zlatý Glóbus za rok 2009 - nominace (1) - Nejlepší herec (komedie / muzikál) - Michael Stuhlbarg ()
Humor bratří Coenu je mi minimalně stejně blízký jako jejich „Násilý” Seriozní muz je navíc zabalen do nádherného retro balení. (K) ()
Tak fajn. Po No country for old men, kde jsem vůbec nenalezl hlavní postavu a stěží příběh, tady je hlavní postava i příběh jasný. Přesto mi chyběla pointa, vyvrcholení a rozuzlení, ale na to už bych si měl u Coenů zvyknout. Pořád jsem čekal, že Larrymu hrábne v bedně, koupí si gun a všechny, co mu ztrpčují život, konečně postřílí. A najednou konec a nevidím význam. Pak jsem se však zamyslel a leccos začalo vylejzat. SPOILER! Na konci se vlastně dozvídáme, díky telefonátu a jeho urgenci, že Larry zřejmě umírá a to samé se zřejmě stane i jeho synovi. Proč? Snad proto, že porušil svoji zásadu? Že tu známku změnil? Je to důvod pro to, aby ho Bůh takto potrestal? Celou dobu ho velmi velmi tvrdě zkouší a Larry vše snáší s pokorou a v okamžiku, kdy poprvé poleví a poruší nepatrnou zásadu, ho Bůh okamžitě a bez milosti potrestá. Je tedy tento film metaforou pro nespravedlivost Boha? Pro mě ano a pokud je to tak, pak jsou bři Coenové geniální! ()
Vyobrazení larryho jako Joba je dobré, ale jelikož nejsem zbožný muž, tak jsem to nejprve nepochopil. Coeny mám rád a tohle mi přišlo stále dobré, ale na jejich ostatní hlavní stěžejní filmy to nemá. Bylo tam plno zvláštností a útrap a to se mi líbí. Jedno mi ale vrtá hlavou co to měl, co to měl ten Arthur za přístroj co používal. ()
Nakoniec to ani inak skoncit nemohlo... ()
U filmu jsem se kdovíjak nebavil, ale mohlo to být i horší. "Zlatá střední cesta", říkám si, "takže dám za tři", říkám si. A pak to přišlo (přesněji řečeno nepřišlo)... Coeni mi plivli do tváře. Tak takhle ne bráchové, mám vás rád, ale tohle se nedělá. Vlastně mě tak naštvali, že i ty 2* mi teď přijdou dost velkorysý. Ale jo, aspoň jsem si u "dentální vložky" poslechl Jimiho a na pár chvil se tam objevil i Honza Nedvěd. Spoleroidní PS: Po tom, co jsem si dohledal pár informací mi došlo, že patrně mělo jít o tak trochu jiný pohled na těžký úděl Židů s dead end závěrem (doslova), což mou mysl trochu rozjasnilo, takže se vracím k původnímu plánu. ()
Odpad, pravý a nefalšovaný. Tenhle intelektuální výplach se prostě nedal vydržet. Takže jubilejní desátý odpad v mé hodnotitelské historii. ()
Mňa štve len nudný (po)úvod a otvorený koniec... ()
Hodně hořká komedie bratří Coenů je dalším příkladem jejich režisérského mistrovského umu, ale i geniality, která je běžnému divákovi stále méně přístupná. Scénář nicméně ukázkově graduje, z komedie lehce a jakoby nenuceně sklouzává k těžké tragédii. Na začátku se sice můžeme škodolibě bavit zoufalstvím a hloupostí hlavního hrdiny. Coeni nás ale přinutí, abychom na konci v podstatě trpěli s ním. ()
Slabsi kousek z dilny Coen&Coen. Az na perfektni vypravu me ve filmu nic nenadchlo. Chybi tomu smrnc. ()
Seriózní muž, jehož hlavní hrdina seriózním mužem tak docela není, dává připomínat na hořkobolné drama Muže, který nebyl. Coenové dávají protentokrát vale žánrovému rozpitvání několika postav najednou a od prvních okamžiků se zaměří na postavu jednu, na tu svou. Už od samého počátku je jasné, že Larry Gopnik by dost dobře mohl být ztělesněním morality, ovšem navzdory svému osudu musí dělat rozhodnutí a činy, které tak dobře nechápe a které jdou proti jeho naturelu. Je uzavřen ve své postavě, která má plno otázek. Už ze své podstaty jeho povolání fyzika ho předurčuje k tomu, aby na otázky dostával jasné odpovědi. Ovšem tyto odpovědi se mu nedostávají ani z jednoho směru a na Larryho útočí dál nové a nové otázky. Bratři Coenové brilantně popisují stav člověka, který nechápe a hledá. Vše předkládají na stříbrném podnosu, jasně čitelným rukopisem bez větších dramatických odchylek. Divák stejně jako postavy je kladen před otázky, na které hledá odpověď. Ovšem poslední záběry doznají stejného cíle, který potkal Larryho Gopnika...další otázky, na které myslíme, že známe odpověď, když v tom přichází otázky další a další. ()
Tak trochu jiná coenovka, která mě ze začátku moc nebrala, ale zároveň mě taky nepustila a pak mě držela a najednou jsem zjistil, že mě to bavi. Neřikám, že to chcu ještě někdy vidět, ale Michael Stuhlbarg to zahrál sqostně. PS: Jefferson Airplane, kterej ve filmu docela často hrál, je v tomhle remixu taky prostě sqostnej. ()
Keď nás jedného dňa navštívi nejaká mimozemská forma života a spýta sa čo je to cynizmus, treba jej pustiť tento film... Hlavná postava dostáva tak neskutočným spôsobom po papuli, že po každej jednej facke máme pocit, že horšie to byť nemôže, ale bum, ďalší extrém... Osobne si myslím, že o tomto bol celý film, lebo aj keď sa to možno nezdá napísať scenár, ktorý nesmeruje k žiadnemu záveru a žije ako keby svojim vlastným životom, je podľa mňa kurva umenie. A Coenovci sa opäť svojho nákladu zhosťujú v plnej paráde. A samozrejme nezabúdajú pridať svoju značku - postupne nám vyčarovať úsmev na xichte aj keď sa vlastne absolútne nie je na čom smiať... ()
Reklama