Režie:
Rémi BezançonScénář:
Rémi BezançonKamera:
Antoine MonodHudba:
SinclairHrají:
Jacques Gamblin, Zabou Breitman, Déborah François, Marc-André Grondin, Pio Marmaï, Roger Dumas, Cécile Cassel, Stanley Weber, François-Xavier Demaison (více)Obsahy(1)
Film vypráví příběh běžné rodiny, složené z manželů Marie-Jeanne a Roberta Duvalových, kteří mají již tři dospělé děti: Alberta, Raphaëlu a Fleur. Každé z dětí zažívá svůj neobyčejný život. Název filmu pochází z pěti rozhodujících dnů v životě této rodiny, které se objevují ve filmu. Tyto dny výrazně ovlivní chod celé rodiny a po těchto dnech už jejich život nikdy nebude takový jako dříve.
Ve filmu se objevují jak prvky komedie, tak i dramatu a film okoření i akční scény. Tento snímek získal ocenění i v České republice, na Festivalu francouzského filmu v roce 2009, kde drtivě vyhrál v divácké anketě.
(adamvojta)
Videa (3)
Recenze (189)
Strašnej doják, ale šlapalo to docela pěkně. Velkou zásluhu na tom má vydařená hudba, nápaditě rozvíjející ústřední motiv dle nálady a období které podkresluje. První den zbytku tvýho života je velmi příjemný film, který oplývá humorem a má potenciál umožnit vám povnést se alespoň na chvíli nad každodenními problémy. Přeci jen však na můj vkus místy moc tlačí na pilu a ztrácí tak na lehkosti. Také bych mu vytkl slabší dobovou výpravu. Opravdu mi ale bylo po jeho zkouknutí o trochu lépe. ()
Docela povedený hořko-sladký příběh jedné francouzské rodinky. Proč docela? No ač se mnou nebudou mnozí souhlasit, tak rozkouskování filmu na poměrně velké množství scén z různých období považuji za malé mínus. Dochází totiž k tomu, že některé z nich jsou bez problému uvěřitelné a některé zas působí trošičku hloupě. Vzhledem k tomu, že se tento snímek jednoznačně snaží navodit dojem uvěřitelnosti, reálnosti a běžného života, tak se mu to dle mého názoru ne vždy daří. 65% ()
Neviděl jsem moc filmů, kde by všichni herci byli tak uvěřitelní. Velmi povedené, místy legrační, místy hodně smutné, někdy syrově upřímné a navíc s dokonalou hudbou. Inspirativní pohled na jednu francouzskou rodinu, kde probíhají všechny možné vztahy mezi otcem a syny, matkou a dcerou, a samozřejmě manželem a manželkou. Srdečný a upřímný film, kde jsem tak nějak porozuměl každému z rodiny. Těžké rozhodování mezi čtyřmi a pěti hvězdičkami. ()
Duvalovi měli tedy k ideálu harmonické rodiny pořádně daleko, ale o to více na mně působili opravdověji a věrohodněji. Tak už to v životě chodívá, že si občas lidé navzájem ubližují i když se mají rádi, dělají chyby, které převzali od svých rodičů a někdy se i na nějakou dobu od sebe odcizí. A jindy se zas usmiřují, obrušují hrany, tím jak dospívají a pak jsou schopni si navzájem porozumět, nebo si odpustit. Zkrátka nic není černobílé, stejně jako tato ne zas tak veselá komedie s výbornými herci a muzikou, která mně potěšila. ()
Inu.. na komedii málo vtipu, na drama málo dramatu. :) Víte, ono skloubit tyto dva odlišné žánry není úplně snadné a proto ne vždy to vyjde. Co se mi na tomto snímku líbilo, byla pasáž se Sedmi statečnými, hudba, sympatičtí herci, některé dramatické prvky a pár úsměvných, ačkoliv laciných komediálních chvil. V závěrečné sumarizaci se však nedostanu na více jak průměr, tudíž 3*. ()
Galerie (32)
Zajímavosti (2)
- Film, ktorý Albert (Pio Marmaï) a Raphaël (Marc-André Grondin) pozerajú a citujú je Sedem statočných (1960). (toi-toi)
Reklama