Režie:
Martin ScorseseScénář:
Steven ZaillianKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Robbie RobertsonHrají:
Robert De Niro, Al Pacino, Joe Pesci, Bobby Cannavale, Harvey Keitel, Ray Romano, Stephen Graham, Anna Paquin, Stephanie Kurtzuba, Jack Huston (více)VOD (1)
Obsahy(2)
V tomto kritiky uznávaném filmu Martina Scorseseho nájemný zabiják Frank Sheeran (Robert De Niro) vzpomíná na tajemství, která střežil jako věrný člen zločineckého klanu Bufalinových. (Netflix)
Recenze (795)
Pokud rádi mrháte svým časem, doporučuji dát si Scorsesiádu a pustit si Casino a potom Iráčana. Na obou těchto opusech se snadno demonstruje, jak se Scorsese vyvíjí. Vyprávění je najednou stejně živé, ale o poznání klidnější a usedlejší. Se stářím evidentně přichází suverenita. Přesto je to jen autorská variace na něco, co umřelo už před dvaceti lety, a dneska to už nikoho nezajímá, jen čtyřicátníky, kteří se nesmířili s novou dobou. Pořád je to jen klasický a stokrát viděný opus, poskládaný ze stále stejných komponentů, který se schovává za reálné události, ale 47 let po Kmotrovi nechápu, proč si místo jednoho Iráčana nepustit troje Prcičky. Pokochejte se Pacinem, De Nirem a Pescim, může to být poslední taková příležitost, ale nad rámec Scorseseho filmografie nenabízí tento film nic kromě skvělých herců a špičkového řemesla, což je po Vlkovi z Wall Street a Silence dost málo. ()
Když už se rozhodnete pro sledování filmu přes tři hodiny, většinou si vyberete nějakou tu klasiku, jako třeba Kmotr, nebo prodloužené verze Pána Prstenů (seděl jsem u toho 13 hodin a potřebuji pomoc), kde máte záruku kvality. No a proto se mi do tohoto snímku ze začátku vůbec nechtělo, je totiž pořád mladý a neměl tak čas na pořádné "dozrání", ale po hodinách přemlouvání jsem se přeci jenom odhodlal. No a co vás tedy čeká při sledování? Bohužel hodně nudných a prázdných scén, proložených občasnými skvělými pasážemi. Kdyby nebylo vynikajících herců, tak by bylo toto dílo naprostým propadákem, který vyvolává pouze deprese nad promarněným časem vašeho života. Naštěstí mi těch 209 minut uplynulo celkem rychle a já se tak nemusel strachovat o své mentální zdraví. Ovšem na otázku, zda bych Irčana doporučil i ostatním by se mi jen těžko odpovídalo. Musel bych bohužel konstatovat, že pokud nejste vyloženě milovníky filmů, které byť jen vzdáleně připomínají Kmotra, tak tohle pro vás rozhodně není. Jo a mimochodem, moc se nepozastavujte u toho omlazování herců, jinak si tu sanitku můžete objednat rovnou. ()
Jedna věc se Martinu Scorsesemu upřít nedá, a to že už navždy zůstane jedním z nejlepším režisérů gangsterek, do kterých vždy dosadí ty nejlepší herce z nejlepších, podaří se mu vyprodukovat perfektní scénář, vynikající dialogy a výborná práce s atmosférou. Nejinak tomu je i v jeho nejnovějším snímku ze stáje stále populárnějšího Netflixu "The Irishman". Musím přiznat, že před shlédnutím snímku, který se odehrává podle skutečných událostí v Americe 70. let, jsem o ústředních postavách nevěděl ani fň, takže celý děj byl pro mě vlastně něco nového. Hned na úvod si mě podmanila příjemná atmosféra, která postupně houstla a místy byla až mrazivá či naopak velmi dojemná. O hereckém obsazení snad není potřeba se zmiňovat, to co zde herci předvádí, by se dalo považovat za dokonalý herecký koncert, kde všichni herci ze sebe vydávají maximum a ve výsledku je to sakra znát. Přesto mě z ústřední trojice De Niro, Pacino, Pesci bavil zejména Joe Pesci, který v nenápadné roli malého staříka geniálně ovlivňoval veškeré dění ve filmu. Jediná věc, co mě ze začátku dost štvala, byla celková délka filmu přes 200 minut, což se mi zdálo jako celkem zabijácká stopáž, ale film mě tak dokonale pohltil, že jsem čas ani nevnímal a hltal každou sekundu děje. Celkově je děj pomyslně rozdělen na takové tři části, první hodinka je taková svižnější, akčnější, ukazuje podrobně gangsterské prostředí té syrovou realitu tehdejší doby. Další hodina a půl značně ubere na tempu, zaměřuje se spíše na dialogy a politikaření. Třetí, závěrečná část již znova nabere grády a stejně jak v první části se vrací k drsnému boji o moc. S filmem jsem moc spokojený, nemám mu prakticky co vytknout. Snad jen mě trochu štvalo to nepřirozené digitální omlazení, ale člověk si časem zvykne a dá se to přežít. Nezbývá než smeknout klobouk před filmaři a poděkování, že přišli se snímkem, který mě moc bavil a zaujal. 10/10 ()
Jen na ty vycgickovany ksichty se nedalo koukat a malem jsem to musel vypnout. Coz by byla rekneme skoda.. 76% sedi ()
Já prostě tu pátou hvězdu musím dát... Víc jak měsíc jsem odolával... Ale Scorsese si za návrat atmosféry z Mafiánů, vizuální a vypravecsky um, za spojení a společný návrat takových mafiánských (filmových) legend prostě zaslouží. Legendou je samotný Scorsese a klobouk dolů před jeho kvalitami. ()
Scorsese a jeho vysněný projekt o mafiánech v Americe 70.let. Je to poutavé, krásná dobová atmosféra a výprava. Je v tom opravdu vidět hodně peněz. Od začátku mě děj naprosto vtáhl a moc jsem si to užíval, ale jak jsem se dostával ke 3hodině, už to začínalo být i pro mě dost. Na digitální omlazení jsem si docela rychle zvykl a věřím že neinformovaní jedinci, by to možná ani nepoznali. Jinak trio hlavních herců, klobouk dolů, byla radost je sledovat i poslouchat jejich rozhovory. 8/10 ()
Že ty všechny filmy o mafii jsou tak zdlouhavý, pomalý a životopisný od dětství až do smrti. Natočeno je to kvalitně, ale díky mým předešlým poznámkám je to prostě nuda. ()
Neskutočná trojhodinová geriatrická nuda. Cez totálne prestrelenú stopáž sa strácate v charakteroch ale čo bolo pre mňa ešte horšie - v čase. Nebyť nejakých oporných bodov (JFK) tak totálne neviete ako plynie čas. Lebo jedna vec je vyskúšať počítačovo omladiť sedemdesiatnika na tvári no nič nespraviť s pohybmi nad ktorými "zajasá" nejeden ortopéd, alebo naopak neurológ bude hodnotiť stav toho pána čo zjavne prekonal mozgovú príhodu. Neviem ešte ako inak napísať že digital remaster De Nirovej tváre bolo asi najväčšie faux pas tohto filmu. Kvantum postáv a predlhú stopáž som už spomenul, tak ešte jedna vec: Odbory v USA je úplne iný svet ako odbory u nás a aj keď je previazanosť tamojších odborových predákov s mafiou povestná, nedokáže tak zaujať, ako čisto mafiánske kšeftárske techtle-mechtle na ktorých opisoch Scorsese vybudoval svoje meno. Ak pri inom filme nie, tak pri tomto je treba povedať aj s priehršťou hereckých legiend, že kráľ je nahý. Krásne je to vidieť aj na tunajších štvorhviezdičkových hodnoteniach, ktoré sa dávajú hádam aj v 90 percentách len z nejakej nostalgie. ()
Nový Kmotr se sice nekonal, ale taky jsem se bavil. De Niro + kmotr Scorsese = vždy spokojenost. Ale do dokonalosti tomu chybělo tentokrát víc, jde vidět, že už se ani Scorsese nemůže překonat, protože nic lepšího už asi ani nevznikne v tomhle žánru. ()
Nejsem si jist, co bych Irčanovi říkal, kdybych ho viděl v kuse, ale rozkouskovaný na dvě části mě bavil moc. Klasický pomalu ubíhající mafiánský film, ze všemi těmi hláškami, které tihle týpci používají pro nevinný popis veskrze tvrdých činů, perfektně vykreslená atmosféra Ameriky druhé poloviny osmdesátých let a něco toho poctivého násilí. Prorůstání odborů a mafie je hodně zajímavé téma a řekl bych, že nikdo jiný než Scorsese by ho takhle monumentálně natočit nedovedl. Na dědcích je ten věk někdy znát, ale vyvažují jej spoustou hereckých (režisérských) zkušeností, takže bych úplně neřekl, že by jejich omlazování působilo nějak rušivě, jak se většinou uvádí. Takže ve finále spokojenost ... Jen doufejme, že se nedíval i Pepík Středula ... ()
"I paint houses." Hutná mafiánská sága v předlouhém filmu, který rozhodně není průměrný, už jenom svojí délkou. Hrozně záleží na tom, jak člověku sedne, co má rád a na co má náladu. Tohle je film pro diváka, který má rád dlouhé, promyšlené konverzačky. Tu a tam je tu samozřejmě akce, ale toto není akční film. Je to chytrá konverzačka, kterou navíc člověk musí vidět vícekrát, aby mu došly všechny nuance. Omlazení hereckých kmetů je na fakt dobré úrovni. Některé věci moc omladit nejdou, jako pohyb postavy nebo oči, ale neruší to. Maximum soudobého CGI. ()
Precizní práce, skvělí herci, postavy skutečné, jen trochu pomalejší tempo odsuzuje tento film "pouze" ke 4* ()
Velmi povedené, byť brutální i brutálně dlouhé dílo. Pocta staré filmové škole, skvělým hercům minulé generace, kteří tak dobře stárnou. Navíc skutečný příběh, který přibližuje jak to v těch dávných letech fungovalo. Skvělé, bohužel ale trochu dlouhé... ()
Irčan definitivně není film pro každého. A musím se přiznat, že i pro mě, i když mám podobně laděné snímky rád a miluji Scorseseho tvorbu obecně, byly ty tři a půl hodiny už poměrně natažené. Ovšem pokud si člověk zvykne na to pomalé a hloubavé tempo a vychutnává si skvělou atmosféru, dá se to úplně v pohodě dát a ani u toho příliš nezívá. Velkou devízou jsou zde silné a hlavně výborně zahrané postavy v čele s perfektním Robertem De Nirem, který dokázal precizně zahrát všechny polohy, do kterých ho film staví s grácií sobě vlastní. Ale ani zbytek hereckého ansámblu se nenechá zahanbovat, obzvláště vynikající Al Pacino. Co film také zvládá s grácií, jsou masky a efekty. I když někde jsou na omlazených postavách nějaké mušky vidět, celkově si myslím, že zrovna tato položka je velice umně provedená. Celkově velice kvalitní snímek, který bych neváhal hodnotit do plných, kdyby se ale tak o hodinku zkrátil. Takto je to za mě "jen" nějakých 8/10. ()
Jsem rád že i v roce 2019 kdy jsou populární superhrdinské filmy, přijde Martin Scorsese a natočí si tři a půl hodinový mafianských epos za 160 mil. dolarů a jsou mu nějaké trendy u prdele. Hezký pěkně klasický Scorseseho kriminálnický vzestup a pád jako za starých časů. Robert De Niro, Joe Pesci a tentokrát tam ještě přihodíme Al Pacina, protože proč né, že jo. ()
Možná kdyby si dámy odpustily zastávky na cigárko každých 5 minut, nemusela mít tahle "žvanírna" (sorry jako), tedy film, neúnosných 3,5 hodiny, ale třeba snesitelné 2 hodiny. ()
Tak tohle by nešlo. To bylo dost strašný, kde to proboha vzalo 75%?? Strašidelná stopáž, po většinu té věčnosti kupa nicneříkajících keců, bezbřehá nuda a vyžehlenej De Niro a ti druzí..... no dobrého pomálu, De Niro vypadá po většinu filmu jak voskovej panák. Jedna * za jakousi snahu o dobovou autentičnost v reáliích či kostýmech a taky dobových amerických aut. Ale vydržel jsem to i rychloposuvem asi hodinu a půl, dál to nešlo. ()
Mrzí mě, že jsem nikdy neviděl takový Mafiány, Casino nebo Taxikáře na velkým plátně. Vidět v kině žánr definující gangsterku jsem měl na bucket listu tak nějak automaticky, a tak mě docela děsilo, že by mě to mohlo mrzet i u tohodle filmu s tak omezeným promítáním. Neváhal jsem však moc dlouho, nasedl do autobusu a tu tři a půl hodiny dlouhou podívanou jsem si užil snad tak, jak to Marty zamýšlel. A jsem za to fakt rád, protože the Irishman aneb “slyšel jsem, že nemáš rád filmy od Marvelu”, je pro mě lehce nejen jedním z nejlepších filmů roku a poměrně důstojným bratránkem těch předchozích kultů. Je to totiž i maják naděje, že náročný divák se i dneska může dočkat komplexního filmového zážitku a že není všem dnům konec. Snad Scorsesemu ještě nedojde pára a ostatní si to vezmou k srdci. Nebudu ale lhát, těch 210 minut je fakt raketa a musím říct, že omlazený de Niro a Pesci mě na pár minut dost rozhodili. V postavách i kontextu jsem se taky hodně ztrácel, ale to už k tomu asi tak nějak patří. Vzhledem k neskutečnýmu množství kladů za to těch 12 hodin v buse fakt ale stálo. ()
good ol´ fashioned storytelling ()
V době kdy Irčan vyšel jsem to nezvládl, i když jsem tolik chtěl proniknout do příběhu, který Scorsese servíruje a odsedět si celé ty tři hodiny a přesto zůstat fascinován, nešlo to... Nyní po letech, když jsem filmy začal vnímat trošku jinak a hezky postupně jsem se zamilovával do všemožných filmů včetně právě Scorseseho eposů, už jsem nebral Irčana jako něco, co bych vidět měl ale nakonec i chtěl... Ve spolupráci s Netflixem, který se nebál a nebojí vypláznout velký rozpočet za známé tváře či tvůrce, navíc jaká sláva to tehdy musela být, když někdo jako Scorsese řekl, že to takhle půjde.. Celý život se Martin Scorsese věnuje mafiánskému a gangsterskému žánru (rozdíl vnímám čistě v eleganci) a taky stojí za těmi nejvýznamnějšími kousky z téhle palety, ale pokaždé tu byl film, který jakoby už dávno definoval, co a jak bude, a který byl kvalitou a přístupem tak moc daleko, že jde skoro až o metaforu mýtu o Sisyfovi, nejde o nic jiného než legendární a monumentální Leoneho Tenkrát v Americe, které i po téměř 40ti letech pořád působí jako film z jiné planety a doby.. Já bych mu dávno řekl, že na tohle se vší úctou nemá, ale na druhou snahu mě to jeho neustálé snažení a vytrvání zkrátka baví. A i když Scorsese nikdy nemůže vyrovnat tenhle brilantní kousek, servíruje nám pořád dokola tak líbivé odlesky žánru, že to stojí za to. Nicméně platí, že většina pro mě těch nejlepších Scorseseovek nemá s gangsterkami tolik společného.. Irčan je už od začátku sentimentální vzpomínání jednoho stařečka, kterého hraje legenda gangsterek Bobby De Niro, na časy, kdy nebyl sám v domově důchodců, nýbrž byl někdo.. Martin Scorsese natočil životopisnou pouť životem kriminálníka Franka Sheerana, kterého i v těch dvaceti hraje digitálně omlazený De Niro.. Nevím, co tím chtěl mistr říct, že nejsou lepší herci, že si neumí představit gangsterku bez De Nira, že z dnešních mladších herců není nikdo charizmatem tak blízký jako on... Anebo si možná chtěl naposledy svolat tyhle herecké velikány a ať to stojí, nebo vypadá jakkoli zvláštně tak bez nich do toho nejde.. Pravda bude někde uprostřed, ale při Scorseseho náhledu na dnešní pojetí kinematografie, asi od každého trochu.. Proto Irčan představuje digitálně omlazené ikony jako je De Niro, Pacino nebo Pesci, kteří někde i dokonce v parukách předstírají, že jim je o polovinu méně.. Může to působit trapně nebo zvláštně, ale naprosto smekám, že tohle ještě mají ˇherečtí "dědouškové" chuť točit a navíc na jejich projevu to není poznat! Nevím, kolik to dalo práce, jak moc se stříhalo, na kolikrát se to muselo točit, ale když dojde na akci tak oni jako polití živou vodou nemají s ničím žádný problém.. Irčan doručuje přesně to pro co k němu jdete, tedy nostalgicky si zavzpomínat na pomalé vyprávění kultovních gangsterských filmů, užít si jejich bujarý život, vnímat tohle moralizovaní objektivně záporných postav a zase a možná naposledy přičichnout k filmovému žánru, který už tady není... A co dodat, jako fanoušek jak Kmotra, Tenkrát v Americe, Mafiánů a Příběhu z Bronxu, jsem se vrátil do vyprávění, které tu vlastně 30 let nebylo a to neznamená, že se jim vyrovnal, ale zkusil něco podobného a stylem, jaký tu ještě nebyl.. Je naprosto zničující kolik se toho v téhle stopáži děje, a jak se některé okolnosti umí vléct. Scorsese tady svůj rozvleklý přístup posouvá ještě někam výše, a i když mně osobně třeba návrat k úvodní (více než hodinové) expozici vlastně vyhovuje a rád dám postavám čas, abych k nim silněji přilnul a po dobu filmu mi na nich záleželo a současně mě vnitřně uspokojuje jeho masivní vyprávěcí způsob, ale uznávám, že v jistých chvílích je to už moc a divákovi pak třeba v závěru nezbývají síly na ty opravdu kouzelnější a dojemnější momenty... Krásná pouť, která vám odprezentuje životy tolika jedinců a to se všemi radostmi či strasti.. Ale jednou budu ještě hodně rád vzpomínat, že mému oblíbenému tvůrci dal někdo takovou šanci a on ji takhle uchopil! 80% () (méně) (více)