Režie:
Pavel HášaScénář:
František PavlíčekKamera:
Petr PolákHudba:
Petr MandelHrají:
František Němec, Václav Postránecký, Jan Hartl, Kamil Halbich, Jiří Čapka, Radovan Lukavský, Taťjana Medvecká, Ladislav Frej st., Petr Kostka, Josef Vinklář, Lenka Skopalová, Vladimír Javorský (více)Epizody(4)
Obsahy(1)
Čtyřdílná televizní hra Františka Pavlíčka byla inspirována osudem skutečné historické postavy Josepha Fouchého, francouzského politika, ministra policie pěti rozdílných režimů a zakladatele novodobé tajné policie. Pozice nejinformovanějšího muže Francie spojená s talentem pro spřádání politických a diplomatických intrik z něho učinila muže, který ovlivňoval události převratně bouřlivé doby po vypuknutí Velké francouzské revoluce. Byly to šokující změny: konec království, omamné sny pod heslem "rovnost, volnost, bratrství", období teroru a direktoria, poprava Ludvíka XVI., nástup Napoleona, stodenní císařství až po Waterloo v roce 1815. Fouché celou sérií státních převratů procházel jako člověk, který programově stál v pozadí, který "tahá za nitky". A jeho svědomí se nepříčilo přísahat věrnost a oddanost vždy jinému vítězi. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (26)
Výborná miniserie, hlavně díky scénáři zkušeného rozhlasového a televizního matadora Františka Pavlíčka (jeho prací, čítaných na desítky, mohlo být víc, nebýt věznění a zákazů v 60.letech i po podpisu Charty) a ztvárnění Foucheho Františkem Němcem. Lze jen litovat některých nedotažeností, které už byly v komentářích zmíněny. Ano, Lukavský nemusel být viděn, Postránecký možná nebyl nejlepší volbou pro Napoleona a divákovi může být líto, že jde jen o interiérovou nízkorozpočtovou záležitostí. Mít tak tenhle scénář a Františka Němce v bohatě dotovaném historickém velkofilmu i se scénami z exteriéru, kterých by nabídla doba Francouzské revoluce dostatek! Kdo by si chtěl užít životní etapu Josefa Fouchého ještě trochu jinak, lze doporučít Vinklářovo skvělé podání čtené knihy Stefana Zweiga: Josef Fouché. Portrét jednoho bezpáteřního politika ()
Na první pohled je patrné divadelní zpracování, které mi moc v televizi nikdy nesedělo, ale udělám výjimku a musím uznat, že navzdory jevištní výpravě nabízí miniseriál skvělý zážitek. K tomu nepochybně přispívá i výkon Františka Němce, role politického chameleona Josepha Fouché mu padla jako ušitá. Rovněž Jan Hartl v roli Filipa Ferney byl výborný. Ještě snad dodám, že jsou tu dobře zohledněná známá historická fakta. ()
Česká čtyřdílná televizní inscenace podle vynikajícího námětu F. Pavlíčka zabývající se důležitými momenty v životě Josepha Fouchého, vévody z Otranta. Tato nepříliš známá, ale o to víc zajímavá francouzská historická postava, jež se na výslunní udržela od revolučního teroru, přes období direktoria, během Napoleonovy diktatury a dokonce i krátce po ní, byla ohromujícím způsobem ztvárněna F. Němcem. Ačkoli mi tento herec nebyl nikdy příliš sympatický, za jeho výjimečný herecký výkon v tomto historickém dramatu zaslouží jednoznačně nejvyšší ocenění, jedná se bezesporu o nejlepší a nejzajímavější Němcovo vystoupení, jež jsem měl možnost spatřit. Tajemství Fouchého úspěchu spočívalo v talentu získávat a ochraňovat důležité informace, díky čemuž se opakovaně stal ministrem policie a také ve schopnosti zůstat neutrální či v pozadí v klíčových obdobích změn politických systémů v tehdejší Francii a poté nabídnout vítězi své služby. V seriálu se objevuje velké množství slavných historických postav té doby, skvěle prezentovanými předními českými umělci, nedá mi to, musím vzpomenout alespoň císaře Napoleona (V. Postránecký), kulhavého Talleyranda (skvělý P. Kostka), předsedu direktoria Barrase (L. Frej), Robespierra (J. Novotný), Gohiera (R. Jelínek), Saint-Justa (O. Brousek ml.), Carnota (B. Rösner), restaurovaného Ludvík XVIII. (nerozhodný M. Riehs), jeho bratra Karla z Artois (příkrý J. Teplý) a mnoho a mnoho jiných. Kromě nich seriálovým dramatem provází Fouchého věrní spolupracovníci J. Hartl a K. Halbich, jeho žena T. Medvecká a posléze marnivá M. Steinmasslová a charismatický vypravěč stojící mimo příběh v podobě R. Lukavského. Fouchého politický vrchol se odehrával mezi Napoleonovým pádem po Waterloo v roce 1815 a restaurací Bourbonů, kdy předsedal direktoriu a měl ve Francii neomezenou moc. Po příchodu krále Ludvíka XVIII. k moci byl však obávaný a mazaný protivník Fouché vyhnán do exilu, nejdříve do Prahy, jež byla ústy jeho manželky komtesy de Castellano nazvána hnusnou dírou, poté do Lince a pak do Terstu, kde v zapomnění zemřel. V posledním dílu se objevují působivé fiktivní rozmluvy s jeho bývalými politickými rivaly Robespierrem, Barrasem a Bonapartem, během nichž se marně snaží Fouché ospravedlnit a očistit své svědomí od intrik a nerovného chování, jehož se v minulosti dopouštěl, snažíc se zachránit si život a zůstat u moci. Režisér P. Háša natočil mimořádně zajímavý historický seriál, z něhož musí být všichni milovníci historie nadšeni stejně jako já. ()
Špičkově obsazené drama z nejbouřlivějšího historického období Francie - pád Bastilly až znovurestaurování Bourbonovců a v něm mistr intrik Fouché, který přežije vše a ještě mají vládci pocit, že bez něj by to nešlo. Škoda mluvených vstupů od R. Lukavského, které spojují co by v kulisách kavčích hor asi natočit nešlo, to je snad má jediná výtka. ()
Absolútne výstižný názov pre film o mužovi, ktorý konal v duchu „kam vietor, tam plášť.“ Jeho šedej eminencii Fouchemu nemožno odpoprieť politický čuch, vždy vedel, čo sa deje a čo asi nastane, a vďaka tomuto odhadu stál často na tej správnej strane. A hoci jeho činy mohli ísť čestným ľuďom proti žalúdku, on vďaka tomu prežil a hlavne veľmi ťažké časy Francúzskej revolúcie, kde aj jej vodca Robespierre povedal: „Revolúcia sama oddelí zrno od pliev.“ A sám sa nakoniec stal tým plevom. Seriál je na prvý pohľad lacný, kulisy pripomínajúce kdejakú komunistickú inscenáciu nepridávajú na kvalite. Tvorcovia si ale dali záležať na kvalitných kostýmoch. Zobrazenie postáv však v niektorých prípadoch katastrofálne. Fouche bol vcelku dobre vybraný a Nemcom nadpriemerne zahraný. Kreolka a vraj veľmi pohľadná Jozefína je tu zahraná nie veľmi krásnou herečkou. Ale totálnou paródiou bolo nešťastné zangažovanie Václava Postráneckého do role Napoleona. V čase natáčania mal pán Postránecký už 52 rokov, toľko sa samotný Napoleon ani nedožil. V čase, keď sa stal konzulom mal 30 rokov a tu si ho veselo hraje postarší pán v rokoch, ktorý má z Napoleona akurát tak riedky účes. Najväčšou tragédiou bolo zakomponovanie rozprávača do deja, úplná zbytočnosť, ktorá sa mohla vyriešiť iným spôsobom. ()
Reklama