Režie:
Clint EastwoodScénář:
Joel OlianskyKamera:
Jack N. GreenHrají:
Forest Whitaker, Diane Venora, Samuel E. Wright, Keith David, James Handy, Sam Robards, Bill Cobbs, Arlen Dean Snyder, John Witherspoon, Tony Todd (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Charlie „Bird“ Parker měl dar od boha. To, co on dokázal se saxofonem, svedl jen málokdo. I proto se ve čtyřicátých letech minulého století stal jedním z nejlepších jazzmanů v New Yorku. Pak ale přišel alkohol, drogy a strmý pád, který dokázala zastavit až láska milované Chan. Hlavní úloha ve vynikajícím hudebním životopisném dramatu od režiséra Clinta Eastwooda připadla čerstvému držiteli Oscara, charismatickému Forestu Whitakerovi... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (51)
Reziser Clint Eastwood natocil len lahko nadpriemerny film o vybornom jazzmanovi, ktory mal vsetko /slava, moc, bohatstvo/, a potom nasledoval strmy pad smerom dole. V roli Jazzmana sa predstavil Forest Whitaker, ktory vie hrat. Nudnych pasazi je tu vsak pozehnane, a podpriemernych dialogov bohuzial tiez. Rezia je vsak na urovni - aj ked Eastwood v 80. rokoch 20. storocia vyhasol, a tocil len podpriemer az priemer v lepsom pripade. Co sa mi pacilo, a preco dam 4 hviezdy, su tieto 4 atributy : rezia, herecke vykony, fascinujuce realie USA 80. rokov no a samotny jazz, ktory mam doteraz velmi rad. 70 % ()
Myslim, ze tady Eastwood slapnul vedle. Nevim, proc je film pesimisticky od zacatku do konce a temer cely se odehrava v pritmi. Prolinani casovych rovin jsem v Birdu povazoval za kontraproduktivni. Urcite by i vzhledem ke stopazi, filmu prospelo chronologicke vypraveni. Film ve 160 minutach nenabidne o moc vice informaci nez dva odstavce Charlieho Parkera na ceske Wikipedii. Whitaker ovsem vyborny, dost mozna nejlepsi cerny herec svoji dekady. Zdatne mu sekunduje i filmova manzelka Diane Venora. ()
Po klubech křídla rozpíná, melodií bard. Taková černá muzika. Mimo letí, uletí, těžknou sóla života. Škodlivá jsou, bolavá. ()
46. Zlatý Glóbus za rok 1988 - cena (1) - *Nejlepší režie - Clint Eastwood + nominace (2) - Nejlepší herec (drama) - Forest Whitaker, Nejlepší herečka ve vedlejší roli - Diane Venora ()
Já jsem ten film viděla někdy pozdě v noci a vůbec jsem netušila, že tuhle strhující lahůdku natočil Clint Eastwood. Tenhle chlápek mě na stará kolena (jeho i moje) úplně srazil na kolena. Klobouk dolů. Nádherný film! O hudbě je snad zbytečné psát.... ()
Je vidět, že Eastwood má jazz rád. A to by měl mít i divák tohoto snímku, protože o tom to celé je. O příchodu bebopu a soumraku jeho éry (scéna s příchodem rock'n'rollu), o heroinu, s kterým byla tato doba spjata (ten tehdy bralo mnoho ze zásadních postav bebopu, např. i Miles, Dizzy byl čestná vyjímka) a i o rasismu té doby (pohledy hostů podniku kde Chan tančí s Charliem, o Albino Redovi nemluvě). Režijně slušné, některá místa jsou opravdu skvělá - např. návštěva Stravinského. ()
Ačkoli mám jazz celkem rád, tak bebop není zrovna mým šálkem kávy. Nicméně i přesto se mi Clintův životopísný snímek líbil. A to jsem o Charlie Parkerovi do této chvíle nevěděl zhola nic. Takhle jsem se dozvěděl, že to byl nadaný saxofonista, ovšem (jak už to tak v téhle branži chodí) svůj talent utopil v lahvích whiskey a tunách fetu. Smrt dcery a nástup nové éry "primitivního" rock'n'rollu pro něho byly posledním hřebíkem do rakve. Famózní Forestův výkon nemusím zdůrazňovat, to k němu už tak nějak patří :-) I go to a liver doctor and I pay him $50. And it don't help me. I go to an ulcer doctor... same thing, except I pay him 75. But I go to some little cat up in a house somewhere and pay him $10 for a bag of shit and a little bit of peace... My ulcers don't hurt, liver don't hurt. My heart trouble is gone. And you're trying to tell me that this is the man I'm supposed to stay away from? ()
Veřejně prezentované soukromé drama, spoře přioděné klubovým přítmím a stylově zahalené cigaretovým dýmem. Vypráví o životě, v němž jdou pospolu ... ve vzácném porozumění ... za doprovodu saxofonu ... budoucnosti vstříc jazz, drogy, démon alkohol i láska - a užívají si každičkou vteřinu tak, jakoby měla být tou poslední. ()
Lepší vyhořet než jen doutnat... ()
Bird jede v tempu samotného bebopu a stejně jako ten vyloženě nadchne pouze jazzové fandy. Hodně přitom těží ze střídání zlomových momentů Parkerova života ve vysoce neuspořádaném sledu, což sice funguje perfektně jako prvek zachraňující snímek před nudnou, téměř dvou a půl hodinovou, biografií, už jen s ohledem na to, že jednotlivé kapitoly na sebe celkem přirozeně navazují, zároveň to však může působit jako prvek komplikující orientaci v celkovém příběhu. Jako nekulturní balvan s absolutně žádným povědomím o jazzu poloviny minulého století, ale zároveň jako okrajový příznivec jazzové hudby a dá se říci příležitostný fanda (a pro živý bebop to, zdá se, platí dvojnásob) se přikláním ke čtyřhvězdičkovému hodnocení za znalostní obohacení formou živého příběhu. ()
nebol to úplný top niečo tomu chýbalo alebo to bolo tou prepálenou stopážou ale Forest bol odpudivo fantastický a správna dávka dobrého jazzu počas celého filmu padla výborne...Clint odviedol dobrú prácu :) ()
Tento film rozhodně není určen jen jazzovým fanouškům, stejně jako Amadeus není jen pro milovníky klasiky. Jde totiž o strhující dílo o životě génia, který má však velké problémy se sebedestruktivností, závislostí a také rasismem (pohledy lidí na tančící smíšený pár, Albino Red). Samozřejmě velkou a nedílnou součástí filmu je jazzová hudba, která je naprosto strhující (hodně zajímavé je spojení Parkerových partů, které byly vysamplovány ze starých nahrávek a přidány k muzikantům současným). Herecky samozřejmě kraluje Fores Whitaker, jehož silně podporuje i Diane Venora, ale ani ostatní herci neodvádějí špatnou práci, jen toho prostoru pro ně není tolik. Clint Eastwood tuhle poctu Birdovi a jazzu zvládl režisérsky dokonale, protože ani těch 160 minut není zdlouhavých a nudných. Bird lives! ()
Mooc dlouhé, ale zato musím vyzdvihnout herecký koncert Foresta Whitakera, který byl hodný oscara. ()
Vcelku obyčejně natočený životopisný film o neobyčejném muzikantovi. ()
První vlaštovka od Eastwooda. Zajímavý životopis slavného jazzmana Charlieho Parkra. Whitaker zahrál perfektně, celkově natočeno bez problémů, kamera, exteriéry i interiéry. Všechno v pořádku, ale 1* dolů za to, že v 160 minutové stopáži je vynecháno mládí. Je zde pouze několik skazek. Jak se Bird naučil na saxík, tam nebylo. Trošku škoda. To je jen drobnost ;) ()
Skvělí Forest Whiteker a Diane Verona v průměrném filmu. O Charlie Parklovi jsem před filmem nikdy neslyšel, a mám pocit, že o něm nic nevím ani po filmu...změny časového období jsou matoucí...50% ()
Miluju jazz. A Charlie Parker byl kouzelník. Byl to smutný příběh. Ale poslouchat jeho hudbu - to je čirá radost. ()
Nikdy jsem jazz neposlouchal,ale po tomhle filmu o tom silně uvažuju!Jestli jsem někdy pochyboval,že Eastwood je lepší režisér než herec,tak teď už jsem si stoprocentně jistý.Ale i tak mu obojí jde skvěle! ()
KOMENTÁŘ OBSAHUJE SPOILERY .Jazz mám moc rád a tenhle film je pocta tomuto skvělému žánru a hudebníkovi. Herecký výkon Foresta Whitakera mě naprosto odrovnal svou realističností a musím se přiznat, že tohoto herce moc neznám a viděl jsem ho jenom v tomto filmu. Líbila se mi věta z konce filmu, když Charlie Parker vidí na podiu rock and rollovýho saxofonistu. Jak dohraje, vezme mu Bird saxofon a začne na něj hrát, druhý saxofonista k němu přijde a obviní ho z krádeže, a Parker mu na to řekne: ,,Chtěl jsem zkusit jestli se na něj dá zahrát víc tonů". Tahle věta přesně zapadá do dnešní konzumní společnosti: Čím je to primitivnější a jednodušší, tím to lidi víc poslouchají. ()
Hodně velkoryse pojatý životopisný snímek, kterým se Eastwood hluoboce uklání před Birdem Parkerem, jedním z nejvýznamnějších jazzmanů. Společně s famózním Forestem Whitakerem líčí Birdův život ze všech možných úhlů. Do detailu vykresluje všechny možné situace, problémy s alkoholem a drogami, nálady, jeho vztah k ženě i lásku k hudbě, která mu tolik dala a která jej i o tolik připravila. Hudba vůbec dostává ve filmu opravdu velký prostor a je to jen dobře, protože je báječným prostředkem k vykreslení dobové atmosféry včetně jejích změn a Charlieho životopis by bez ní nebyl úplný, protože byla nedílnou součástí jeho osobnosti. Nicméně v důsledku toho film rozhodně nemá rychlost bebopového rytmu. Mně osobně dlouhé hudební pasáže nevadily a za celou poměrně přísnou stopáž jsem se výrazněji nenudil, ale kdo jazz nemusí, ten by mohl /ale takový divák po tomto filmu asi ani nebude sahat/. Celkově se jedná opravdu o jedinečný snímek vyhýbající se klasickým klišé filmů tohoto typu, který umně a citlivě skládá z jednotlivých, z chronologického hlediska na přeskáčku jdoucích obrazů Charlieho života perfektní mozaiku, i když pravda trochu vyčerpávající. Nicméně přiznávám, že vzhledem ke svým spíše kusým znalostem nemůžu úplně posoudit historickou věrnost. Uvažoval jsem původně o 4 hvězdách, ale nakonec dám pro to neobyčejné zpracování plný počet. Je to snímek, z něhož čiší Clintova a hlavně Charlieho láska k jazzu, třebaže často tak bolestná. ()
Reklama