Obsahy(2)
Televizní inscenace oblíbené operety Rudolfa Piskáčka na libreto E. Brožíka a J. Baldy... Pan zámecký správce Škarohlíd (L. Krečmer) nechce panně Serafince (J. Soběhartová) vydat perly, které mu dal její otec před smrtí do úschovy. Chce se s ní totiž oženit, ale dívka postaršího záletníka odmítá. Správcův synovec Toníček (V. Kadlec) Škarohlídovi poradí perly zatajit a sám mu je uzme, aby je vrátil majitelce. Správce z krádeže nařkne Serafínku. Dívka se zamilovala do nového poštmistra Průchy (hraje L. Žídek – zpívá Z. Švehla) a láska je to vzájemná. A tak je na mladém hrdinovi, aby Serafínku obhájil a ochránil. A protože mladík nakonec prozradí své inkognito, tak vše dopadne šťastně, dokonce trojí svatbou... Úspěch operety o dvojí krádeži perel, i o intrikách a námluvách poštmistra Průchy alias hraběte a krásné Serafínky však netkví ani tak v dějových peripetiích, jako v jednoduchých a lehce zapamatovatelných melodiích, z nichž některé doslova zlidověly – "Vždyť přece hubička", "Ty české panenky", "Kéž jedenkrát..." V tradicionalistickém televizním zpracování z osmdesátých let minulého století, které potěší zejména starší generace milovníků operet, účinkuje řada herců a pěvců tehdejšího Hudebního divadla Karlín, vedle jmenovaných také P. Břínková, která hraje dceru kupce Kokelese – v podání I. Gübela, komickou postavu rytířskou četbou zmateného Blažeje ztělesnil J. Koutný a další. Režii měl N. Snítil, tehdejší šéf opery v Ústí n. Labem. (Česká televize)
(více)Recenze (2)
Příjemná opereta s řadou pěkných a chytlavých melodií, které nestárnou. Je to sice červená knihovna, jako skoro všechny operety, ale humorný nadhled jí dodává lehkost a pozitivní energii. Snad jen režie už je z dnešního pohledu poněkud staromódní a málo nápaditá. ()
Jedním slovem radost. Perly panny Serafinky (1929) jsou synonymem pro vlasteneckou operetu, ryze českou, piskáčkovskou. Odehrává se v Pivoňkově ve 40. letech 19. století, celé je to silně ovlivněné stařičkou vídeňskou fraškou Friedricha Hoppeho Kožíšek, perle, kamna (kterou do češtiny převedl J. K. Tyl). Mnoho melodií a písní zlidovělo, současné nastudování počítají s tím, že si divák zazpívá s sebou. Velké díky patří samozřejmě Cimrmanům, protože Piskáčkovi složili poctu v Hospodě na mýtince i v Prosu. Na téhle televizní inscenaci je ze všeho nejlepší její unikátnost, jedná se prakticky o jedinou celistvou adaptaci této původní operety, která by jinak žila jen ve fragmentech. Pěvecky a herecky je tu zdaleka nejlepší Pavla Břínková jako Ruth, dcera kožešníka. Melodie a rýmy z písní Ty české panenky a Vždyť přece hubička ještě dlouho z hlavy nedostanu. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (1)
- Nejen této operetě je hodně prostoru věnováno v životopisu Rudolfa Piskáčka Věčný tulák (1990). (NinadeL)
Reklama