Režie:
Rudolf TesáčekObsahy(1)
Záznam komedie režiséra Antonína Procházky z roku 1996 (Divadlo J. K. Tyla v Plzni), ve které se manželský pár snaží preventivně předejít krizi středního věku, která podle slov manželky Alice čeká každého. Když se na radu svých přátel vydávají na druhé líbanky na hory, požádají svého nejlepšího přítele Luboše, aby občas dohlédl na jejich osmnáctiletou dceru Sandru. Tím se spouští kolotoč omylů a trapasů, který jako by nebral konce. Pro filmové fanoušky je kromě Antonína Procházky, který exceluje v roli bytaře Česti, na tomto záznamu zajímavá například účast Pavla "Šimona" Kikinčuka nebo velmi mladého Martina Stránského v roli Sandřina tajného přítele Robina. (Ištván87)
(více)Recenze (31)
Televizní záznam bláznivé komedie Antonína Procházky z divadla K.J.Tyla v Plzni. Manželský pár středního věku neustále preventivně bojující s manželskou krizí nevědomky vystaví svodům své dospívající dcery nejlepšího přítele chytajícího druhou mízu. Přidejme k tomu vyrušeného bytového zloděje, nic netušící oddanou manželku v nebo nikomu nepředstaveného přítele nezletilé dcery a může se rozjet nekonečný gejzír bláznivých situací. Pokud bylo hlavním Procházkovým cílem pobavit diváka, tak může svoji misi prohlásit za splněnou :) ()
Obával jsem se, že se nebudu bavit, ale mile mě výsledek překvapil. Skvěle jsem se bavil od začátku, až do konce. Celý děj se odvíjí v lehčím tempu komedie. Herci jsou skvělí, myšlenka pěkná, autor se nebál použít fantasii. O humor není v žádném případě nouze. Kdo má rád komedie, umí se zasmát a touží se bavit a odreagovat se od všedních dnů, tak je divadelní kousek příjemné zpestření dne. ()
Antonína Procházku musí Plzni každé divadlo závidět. Tak skvěle napsanou konverzačku bych čekal od nějakého anglického slavného divadelníka než od českého autora, hra je navíc velmi dobře provedená, všechny postavy jsou výborné. I po druhé jsem se u téhle hry smál jako blázen. Když o tom tak přemýšlím, kolikrát se mi totéž stalo u představení některého pražského divadla? ()
"Jakže se jmenujete?" "Umakar. Nebo tak nějak." Procházkovy hry mám ráda především "naživo" v plzeňském divadle, nadšení České televize v jejich dokumentaci si ale nesmírně cením. S tvojí dcerou ne jsem totiž, podobně jako řadu dalších, v dětství viděla, jenže paměť už za ty roky lehce pokulhává a bez záznamu (nebo nového uvedení) si ji jen těžko osvěžím. A i když se S tvojí dcerou ne mým nejoblíbenějším dílem tohoto plzeňského dramatika, herce a režiséra asi nestane, je hezké vidět, že ty pozitivní pocity i po letech přetrvávají. (Havně druhá polovina, kdy se na scénu dostává bytař Česťa je velmi vtipná.) U podobných her by byla velká škoda, kdyby měly upadnout v zapomnění. ()
Celkem povedená a veselá taškařice. Má však několik vad. Hodně fórků je dost prvoplánových, herci přehrávají, ale mě vadil hlavně závěr. Ten se mi nelíbil a tady A. Procházka vůbec nevěděl, jak to ukončit. Prostě už to příliš zamotal a nerozmotal to příliš dobře. Hlavně scéna, kdy mají všichni zraněné oči, je nevtipná a trapná. Přesto jsem se většinou docela bavil a jako takovou nenáročnou oddychovku to lze doporučit. ()
Reklama