Režie:
Alejandro González IñárrituKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Gustavo SantaolallaHrají:
Javier Bardem, Maricel Álvarez, Hanaa Bouchaib, Guillermo Estrella, Eduard Fernández, Ana Wagener, Diaryatou Daff, Raul Moya Juarez, Martina García (více)Obsahy(1)
Příběh filmu ukazuje životní cestu Uxbala, konfliktního bývalého narkomana, který hledá smíření se svým otcovstvím, láskou, duševnem, zločinem, vinou a smrtelností, obklopený nebezpečným podsvětím moderní Barcelony. Jeho obživa stojí mimo zákon a oběti, které je ochoten položit pro své děti, neznají hranic. Uxbalovi díky rakovině zbývají pouhé dva měsíce života, během nichž se snaží zajistit budoucnost svých dvou potomků, kteří bezcílně proplouvají životem. Zároveň se konfrontuje s přítelem z dětství, který je nyní policistou, se svojí bývalou manželkou, která je maniodepresivní prostitutkou, a dalšími výraznými postavami. Uxbal ztělesňuje velmi rozporuplného muže - oddaný otec, zhrzený milovník, pouliční zločinec, duchovně založený člověk. Jako život samotný, i tento příběh končí tam, kde všechno začíná. Obklopen osudem a překračující hranice, začíná Uxbal vidět svoji dosud mlžnou cestu jasněji a uvědomuje si svůj otcovský odkaz dětem. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (332)
Během filmu jsem nezaváhal ani na vteřinu, že bych dal míň než ***** ()
Vadí mi, že AGI dost výrazně uhnul z jeho charakteristickýho stylu, kterej byl jeho ochranou známkou po všechny tři jeho předchozí a perfektní kousky, tím nechci říct, že by byl film špatnej, ale pro mě částečný zklamání, už to nejsou ty spletence a prolínání osudů, jako předtim, škoda. 60% ()
Smutné... smutné... smutné... však se světlem na konci tunelu... p. s. tento film je rozhodně antireklamním tahákem pro návštěvu barcelony... ()
Film vypiplaný v každé scéně, s koncem, který vás dostane. Jen by tomu slušela kratší stopáž. ()
Film hodně o ničem a to tak moc, že jeho délka se zdá úděsná. Možná to zaujme ty, kdo chtějí vidět Javiera Bardema v plínkách pro dospělé, kdo má rád velky nosy a kdo nemá rád šikmooky. Jinak to šlo uplně mimo mě a nebavilo mě to... Iñárritu se mi prostě asi už přeiñárritoval... ()
Velka depka. Bardem naprosto excelentni, jeho filmova manzelka taktez. Nektere zapletky vsak na me pusobili uz prilis tragicky a trochu vyvolavali pocit umeli vyvolaneho smutku a depky. Jinak vyborne. 80% ()
Iňárritu nám zase raz navaril sakra čierne kafíčko. Páči sa mi, že konečne opustil mozaikovaitú dejovú štruktúru, ale z Biutiful mám zmiešané dojmy. Jednak tomu nemám objektívne po technickej a hereckej stránke čo vytknúť (Bardem je výborný!), ale akosi som nemal pocit, že by sme sa dopátrali nejakého záveru, resp. že by sa celý dej uspokojivo na konci uzavrel. Skrátka to celé plynie efektne, veľmi profesionálne, ale nemám pocit, že by to smerovalo do konkrétneho cieľa. Za film sa udeje niekoľko zaujímavých udalostí a scén, ale chýbal mi pocit ich previazanosti - že by jedna mala vplyv na druhú. Iňárrituove mozaiky ako 21 gramov či Babel síce zo začiatku pôsobili roztrieštene, ale v konečnom dôsledku ste pochopili koncepciu a zafungovali ako celok. S Biutiful je to naopak - pôsobí od začiatku lineárne a jednoliato, ale napriek tomu je dej svojím spôsobom nesúdržný a ako celok nie úplne funkčný. Zaujímavý paradox. Skrátka mnohé scény majú predpoklad zošrotovať vás, ale nejako to nefunguje. A je to škoda, pretože inak je evidentné, že film robili ťažkí profíci a Bardem naozaj maká. Každopádne je film dosť smutný a miestami informatívny ohľadom ťažkého údelu rodiča (konkrétnejšie - keď sa limity vlastných schopností bijú s tým čo deťom naozaj treba/chcete dať). ()
V barcelonském podsvětí to vůbec není beautiful, Uxbalův život taky není beautiful, a tak se dá čekat, že film taky nebude beautiful, dokonce ani biutiful.:-) Příběh sám je postaven hlavně na Javieru Bardemovi, který jako by úplně vystupoval z plátna. Film si subjektivně asi zaslouží jenom 4 hvězdy, ale protože i já, známá cynička, jsem z něho byla lehce naměkko a přemýšlím o něm v podvědomí už druhý den, možná těch 5 dám. ()
Vynikající sociální drama, který se mě osobně sice nedotklo tak, jak bych u Iñárrita očekával, ale přesto se mě dotklo tak, jak bych očekával u dobrýho filmu. Srovnávat ale Biutiful s režisérovýma předchozíma snímkama je hloupost, každej film je zkrátka jinej. Amores Perros, 21 gramů, Babel a Biutiful spojuje především dobře odvedená práce, a to, jestli Iñárritu dosáhl nebo nedosáhl nějaký laťky, je mi ukradený. Biutiful má rozhodně co nabídnout - od zajímavýho scénáře, přes tradičně skvělou hudbu až po životní výkon Javiera Bardema v roli člověka, kterej se i přes svůj rozporuplnej charakter snaží za všech okolností pomáhat druhým, ačkoli je to právě on, kdo pomoc potřebuje nejvíc. Nenechte se odradit řečma těch, který Biutiful odsuzujou, a udělejte si na něj vlastní názor. Nebudete litovat. ()
Bomba! Něco tak depresivního jsem už dlouho neviděl. Řežie bezchybná, nutí se člověka dívat na Uxbalovo utrpení, které počas celého filmu nepřestává eskalovat. Jednoduše vizuální chuťovka s perfektním Bardemem, který si tu nominaci na plešouna zasloužil. Celkově toho chtěl AGI pojmout hodně moc, proto ta dlouhá stopáž. V zásadě se mu to taky podařilo. Takový pohled na Barcelonu, možná na Španělsko, možná taky na celou Evropu z temnější strany. Hodně moc silné čtyři! Bravo! ()
Tak já nevím. Ale vůbec. Dílčí scény uhranou, uzemní, ale jako celek je to tak roztříštěný, do všech stran volající, že jsem přestal nejen dávat pozor, ale začal jsem se vyloženě nudit. Asi to zkusím někdy znovu. Snad budu mít chuť. ()
Javierovo temné temno. Silný to, smutný to. ()
A máme tady nový Alejandrův film a podle názvu by se mohlo zdát,že je"krásný".Ovšem není tomu tak.Je to velmi,ale velmi depresivní příběh jednoho člověka,který se nemá v životě čemu zasmát a který je obklopen opravdu vším možným-jen ne radostí,zdravím a pohodou.Reakce na film,myslím,budou velmi rozporuplné..Z filmu úplně čiší deprese,smrad(Barcelona tady působí jako nejšpinavější a nejsmradlavější město na světě)a obraz bídy a utrpení.To je pro mě první problém-režisér lije na hlavy diváků depresi a utrpení po hektolitrech a místy mi to přišlo až samoúčelné.Dále pak jednotlivé scény ve filmu působí mistrovsky a jednotlivé střípky příběhu jsou téměř dokonalé,ale....pohromadě to drží s vypětím všech sil a hlavně díky absolutně skvělému výkonu Javiera Bardema,který roli nehraje,ale žije.Až jsem měl občas pocit,že jsem u něj doma.Co ovšem režisér nejvíc přehnal,to je absolutně přepálená stopáž-148! minut je na tenhle film opravdu moc.Kdyby se střihačovy nůžky více činily,řekněme na takových 100 minut,bylo by to mnohem stravitelnější.Normálně bych dal tomuhle filmu maximálně 50%,ale za Bardema musím přidat 30%(Akademie možná k tomu přihodí i Oscara),takže dávám silně depresivních 80% a po návštěvě kina doporučuji pařit do rána s lahví něčeho dobrého a partou přátel.A na film rychle zapomeout. ()
Alejandrův rukopis je patrný, i když tentokrát vynechal propletení několika osudových cest a zaměřil se jen na jednoho 'milujícího' fotříka... což mě trochu zamrzelo. Přesto mě Biutiful uspokojil více než jeho předchozí Babel (asi následek velkého očekávání... po repetaci s odstupem času a chladnou hlavou snad změním na Babel názor). Nicméně je patrné, že Iñárritu ztrácí šmrnc v porovnání s Amores Perros či 21 Grams, což v tomto porovnání ale samozřejmě neznamená, že se jedná o něco špatného... stále jde o nadprůměrné drama se špetkou mystična, úžasným nočním klubem a výborným Bardemem. 70% ()
Barden ako ten najnešťastnejší človek na svete je úžasný – predimenzovaná mizéria jeho sveta však nemá schopnosť vyvolať hlbšie emócie. ()
2. MFF Cinema mundi ()
Iñárritu je zpět z výletu v Hollywoodu. ()
príliš dlhé a vlastne preto to človeka aj celkom unudilo...sám o sebe by ten film bol dobrý keby sa príliš nepiplal s každou scénou a tým tak skrátil film na takých 90 minút ()
Vyloženě atypický snímek, který svou melancholickou atmosférou tvoří neobyčejně film kouzelným. Příběh o undergroundovém prostředí Barcelony s charismatickým Bardemem mě posadil pěkně do křesla a na nějakou tu chvíli mi po finálních titulcích zaznělo v hlavě, že tu držku už prostě musím zavřít a vzpamatovat se. To jak na mě zapůsobila Uxbalova duchovní stránka, skrze ní může vidět mrtvé je prostě psychárna. Totální erekci, jsem pocítil až na samotném konci. Během zbytečně dlouhého filmu, jsem se občas nudil, takže film by samotné úpravy určitě potřeboval. 8/10. Byl to záměr nudit,šokovat,přehánět a deprimovat? Evropský film si prostě nedá pokoj. ()
Na režiséra A. G. Iñárritu je snímek nečekaně uspořádaný, tradičně už ale potom charakterově silný a v mezích námětu originální. Jako v jeho předchozích filmech, může se i zde divák spolehnout na výrazné herecké výkony, především potom na excelentně podaný part Javiera Bardema. Sugestivní a nepodbízivé. 85% ()
Reklama