Režie:
Adam ElliotScénář:
Adam ElliotHudba:
Dale CorneliusHrají:
Toni Collette, Philip Seymour Hoffman, Eric Bana, Barry Humphries, Bethany Whitmore, Christopher Massey, Julie Forsyth, Alf Klimek, Melanie CoombsObsahy(1)
Dvě rozdílné povahy, dva rozdílné osudy a půlka světa spojuje tento animovaný příběh, který vypráví o přátelství dvou zcela odlišných lidí, kteří se znají jen prostřednictvím svých dopisů. Mary Daisy Dinkle, baculaté osmileté holčičky žijící na předměstí australského Melbourne a Maxe Horowitze, velmi obézního čtyřiačtyřicetiletého Žida žijícího v pulsujícím New Yorku, trpícího Aspergerovým syndromem. Film sleduje Maryino dospívání a Maxův přechod ze středního k pozdnímu věku a objevuje mezi nimi silné pouto, které překoná o hodně víc než obvyklé kamarádské vzestupy a pády. Mary a Max nás vedou cestou neobyčejného přátelství, které musí čelit autismu, taxidermii, psychiatrii, alkoholismu, obezitě, kleptománii, sexuálním rozdílům, důvěře, kopulujícím psům, náboženským rozdílům, agorafobii a mnoha dalším životním překvapením. Celovečerní animovaný film MARY A MAX byl poprvé uveden na filmovém festivalu Sundance v roce 2009. Tento film autora a režiséra Adama Elliota produkovala Melanie Coombs a postavičky namluvili Toni Collette (Mary), Philip Seymour Hoffman (Max), Barry Humphries (Vypravěč) a Eric Bana (Damien). (oficiální text distributora)
(více)Recenze (938)
Ten vypravěč je opravdu navíc, protože k naraci stačí jen ty dopisy, zatímco to neustálé vysvětlování viděného je velice únavné. Ale i tak jde o výjmečný zážitek - i když štouralové mohou filmu vyčítat prvoplánovou didaktičnost (hlavně v závěrečné ilustraci hlavní myšlenky filmu pomocí psychiatrova příkladu). Pořád je tu značná dávka poetické ošklivosti a černohumorných situací, která se v dnešní přeslazené a přeromantizované filmové produkci jevi jako pohlazení po duši. ()
Popravdě to byl asi nejdepresivnější film, co jsem kdy viděl, vše jen umocňovalo šedé a hnědé prostředí. Parádní bylo spojení právě této všudypřítomné deprese s velmi inteligeního humoru spojené s vtipnýmy detaily, které nebyly na první pohled úplně zřejmé. Tvůrci se na tvorbě postav a prostředí opravdu vyřádili, osoby mají velmi výrazné rysy, které krásně vystihují jejich charakter a zvířata zas naopak působí příjemným veselým kontrastem proti smutku. Film vás chytne za srdce, opravdu to má něco do sebe. 90% ()
Určitě jeden z nej. animáků, jaký jsem kdy viděla. Vzhledem k tomu, že je vůbec nemám ráda (a už jsem také přišla na důvod proč = nechápu proč v nich musí být vždycky tolik násilí a vtipů ve stylu ,,něco někomu spadlo na hlavu hahaha,,), tak to ani není možná moc těžké a nebo naopak možná hodně těžké! :) Líbilo se mi netradiční a velice originální pojetí a bylo to vtipné, smutné a pravdivé zároveň. ()
Dojemne, ale nikdy to nezachazi do citoveho vydirani. Melancholicke, ale neni to tupe depresivni. Nevtirave mile a misty prijemne vtipne. Krasne podivny animak, hltal jsem kazdou minutu. ()
Jestli smích prodlužuje život, tak toto sarkastické dílo mě ujistilo, že na tomto světě budu ještě otravovat dlouho. Nenechte se zmást plastelínovým vnějškem tohoto filmu, protože někde tam uvnitř je to totiž křehký příběh o lidském cítění. Nevím proč, ale tyto perverzní plastelinové animace se mi vždycky líbily. PS. Normálně se nesměju neštěstí druhých. PPS. Kecám... 10/10 ()
Po hodně dlouhý době neHraný film, který mě opravdu pobavil. ()
Always merry, killed by sherry! ()
Po vzhliadnutí Harvie Krumpeta som vedel, čo mám očakávať a do bodky sa to splnilo. Prácu s plastelinou na filmovom plátne mám rád, aj keď sympatičnosť postavičiek je velmi diskutabilná. Hodnotenie: 70% ()
Lehce depresivní, tragikomický a upřímně intimní mazec plný krásných malých detailů a smutných životních pravd .. na deštivé podzimní odpoledne jako stvořený. Kdo by to byl čekal od animáku z plastelíny. ()
To je už opravdu špatné když vás dojme k slzám i animovaná komedie..Naprosto úžasný příběh, kterému se nedá ale vůůůbec nic vytknout..Tolik fórků už jsem v jednom filmu dost dlouho neviděla..Animace odlišná od ostatních pohádek, ale skvělá!! 5* ()
Myslím, že pro mne, člověka, který vyrostl na Hermíně Týrlové, Krtkovi, Makové panence, Maxipsovi a dalších skvostech, je tento film jen důkazem, jak je naše animátorská škola nepřekonatelná. Neříkám, že se jedná o špatnou věc- párkrát jsem se dobře zasmál a ocenil pár nápadů. Nebylo to vůbec blbé. Ale tak vysoké hodnocení, to zas ne. Přišlo mi to i trošku dlouhé, neboť už nebylo o čem vyprávět. Stopáž pod hodinu by hodně pomohla. 60% ()
Námět je sice celkem originální a sympatický (přiblížit pohled na Aspergerův syndrom), ale film samotný mi přišel trochu přibrzděný. Ze začátku jsem čekal, až se děj trochu víc rozeběhne (skončí část s vypravěčem), ale po několika minutách bylo jasné, že film ve stejném tempu doklopýtá až do konce. Možná to byl ale úmysl a součást „deprese-konceptu“. Tam nepochybně spadal i styl animace vzdáleně připomínající Tima Burtona. Černý humor fajn; chtělo to víc šťávy. ()
Velice ... frustrující. Bizarní těžkotonážní figurky v bizarní těžkotonážní story, založené na bizarní těžkotonážní korespondenci ... bizarní těžkotonážní svět tak představuje dosti odpudivé místo pro život (ne že by to v reálu bylo o mnoho lepší). Na milé Mary není vůbec nic dětského - ani v jednom jediném okamžiku nevyhlíží jako malá holčička, připomíná spíš nepodařenou karikaturu dospělé osoby ženského pohlaví a nevelkého vzrůstu, což je samo o sobě docela depresivní. Taky se musíte smířit s tím, že z cca devadesáti procent příběhu dominuje neodbytný hlas vypravěče, který je TAK hluboce přesvědčen o vlastní důležitosti, že veškeré pohyblivé obrázky (navzdory jejich nadměrné hmotnosti) šmahem odsune na vedlejší kolej a přisoudí jim víceméně doplňkovou úlohu, ne nepodobnou knižním ilustracím. Nicméně pokud se nenecháte odradit, lehce sjetá atmosféra má slušnou šanci přetáhnout vás na svou stranu ... dokonce i proti vaší vůli (obzvláště pokud si v náhlém návalu melancholie loknete něčeho ostřejšího) ... 3,5* ()
Se světem Mary a Maxe je to stejné jako s hořkou čokoládou. Když jste odmala zvyklí na čokoládu sladkou, po ochutnání čokolády hořké vám ta chuť přijde odporná. Jenže, čím víc se budete snažit přijít na to, proč tomu tak je, a hořkou čokoládu budete stále ochutnávat, zjistíte, že vám začala chutnat a později se do ní zamilujete. Pokud tedy budete chtít poznat svět Mary a Maxe, musíte chtít. Pokud se tak stane, je dost možné, že vám bude chutnat. Je ale dost nepravděpodobné, že se do něj zamilujete. Vždy oceňuji někoho, kdo dokáže ve filmu vytvořit svůj vlastní svět. Ačkoliv ve filmu Mary a Max je ten svět vlastně náš svět, dýchají z něj věci, které se nás buď vůbec nedotýkají nebo se na nás až lepí, jak jsou nám blízké. V těch dvou světech se skrývá plno zajímavých myšlenek protkaných, ne vždy zcela vhodně, svým specifickým humorem, který je buď nesmyslně přehnaný nebo až příliš černý. Vyprávění byste si leckdy přáli nahradit obrazem, ale k tomu, abyste se stali čtenářem dvou lidských osudů, si tím musíte projít. Velkým dílem si ukrojila hudba, která ve vás zanechá minimálně jednu melodii a každopádně dobrý pocit z celku. Díky použitému vyprávění v dopisových obálkách objevíte příběhy, kterými prožijete dlouhý úsek času, ale ve výsledku zjistíte, že uběhlo pouze 89 minut. V tom bude jeho kouzlo. ()
Úsměvné, smutné a veselé zároveň. Plus citovka na závěr :) Skvěle vybraný dabing herců. Od Krumpeta se nic nezměnilo, v podstatě ta samá kombinace černého humoru a absurdity v kombinaci s utrpením outsiderů. I přesto ale velice pěkný film. ()
Pro mě zcela netradiční animák, ale o to působivější. Zvláštní druh humoru, který mě dokázal několikrát rozesmát. Netušila jsem, že Australané tvoří takovéto skvosty! ()
Nemám slov. Kouzelná animace, krásné postavičky, dechberoucí příběh,skvělé a hlavně reálné vyjádření i těch nejskrytěších pocitů.. mno a smutně šťasný konec. Děkuju za tenhle počin. ()
Čekala jsem hodně, ale něco, co bude takhle nadupané nápady odshora až dolů, to asi ne. Výborný scénář, který má všechno, co má dobrý film mít, plus něco navíc. Lidský film bez příkras, který ovšem přes svou pochmurnou (ne)barevnost a výběr hlavních postav (nojó, laicky bychom je mohli nazvat "nešťastné") působí velmi nadějně až optimisticky. Ulice plné vajglů, návštěvy psychiatra, nadváha, matka-alkoholička, manžel-homosexuál, blbý znamínko, žebráci, samota, deprese, duševní poruchy, pokus o sebevraždu. A bože, stejně, stejně to díky té vší nadsázce, humoru a pár moudrých slovíček byla jízda tolik veselá a tolik hezká! ()
Mary a Max je nejhezčí animovaný film, který jsem do dnešní doby měla možnost vidět. Po zhlédnutí filmu jsem byla opravdu nadšená, každý záběr by mohl být použitelný jako obraz, který má svůj vlastní příběh. Ne všechny animované filmy musí být nutně veselé a v každé minutě hýřit vtipem, tento snímek je toho pravým důkazem. I na občas depresivním základě lze založit příběh, u kterého se budete velmi často usmívat, jak umí i tragédii proměnit v ironii. Mary a Max jsou postavičky, které jsou tak moc rozdílné, přesto si mohou být svým způsobem velmi podobné. Osobně mě nejvíce zaujalo grafické zpracování samotného New Yorku, občas mi mohly "vypadnout oči z důlků", jak jsem byla nadšená. Při rozhodování o hodnocení jsem ani minutu neváhala, byla jsem rozhodnutá už od prvních okamžiků filmu a s postupem děje se můj názor jen utvrzoval. Tato melancholická tragikomedie by rozhodně neměla zůstat Vaším pohledům skryta... ()
Brácha řikal, že to je super a že to musim vidět, ale teda nic moc. Nápadů tam je tolik, že kdyby se poskládaly za sebe, tak by to možná obtočilo celou zeměkouli, ale protože všichni víme, že nápad je jen myšlenka a ta není hmotná, tak by to asi stejně nešlo. Každopádně přecenil jsem svoje očekávání a přesto, že postavičky byly zajímavé až vtipné, situace divné až částečně vtipné a buhvico ještě bylo skoro možná tak divně vtipné až zajímavé, tak příště rači budu preferovat něco zajímavějšího a zábavnějšího, třeba někoho nahyho v moji posteli... :-) ()
Reklama