Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Vilmos ZsigmondHrají:
Gemma Jones, Josh Brolin, Anthony Hopkins, Naomi Watts, Freida Pinto, Antonio Banderas, Lucy Punch, Anupam Kher, Roger Ashton-Griffiths, Pauline Collins (více)Obsahy(1)
Romantická komedie, vypovídající o manželství, rozvodech a nevěře... Hořkým humorem ilustruje, jak lehké je pro naše iluze ze sebe dělat blázny. Vášně, touhy, sny, neklid i stres vykolejí v životě nejenom manželský pár Alfieho (Anthony Hopkins) a Helenu (Gemma Jones), ale i jejich dceru Sally (Naomi Watts) s manželem Royem (Josh Brolin). Poté, co Alfie opustí Helenu, aby dohnal své mládí a věnoval se energické, svobodomyslné dívce na telefonu jménem Charmaine (Lucy Punch), se Helena odvrací od racionálního přístupu k životu a řídí se praštěnými radami kartářky. Sally, nespokojená ve svém manželství, se zamiluje do pohledného majitele galerie Grega (Antonio Banderas) a její manžel Roy, nervózně čekající na reakci na svůj první rukopis, se zblázní do tajemné ženy Die (Freida Pinto), kterou pozoruje z okna svého bytu. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (371)
Nikomu inému by som neveril. Woody Allenovi to žeriem! Takto koncentrovane cynický chrcheľ si môže dovoliť vyplúť iba on. A iba on dokáže takto si uľavovať a zároveň (sa) zabávať. Nemoralizuje, nesúdi, od toho má na míle ďaleko. Pobavene sleduje to najväčšie a v celej svojej prízemnosti aj tak najkrajšie predstavenie vôbec. A čo viac, delí sa o to s nami ako najlepší kamarát. Radosť ho poznať! ()
Domnívám se již delší dobu, že není režiséra, který by dokázal mezilidské vztahy vykreslit lépe, než Woody Allen. Tento film lze brát jako návod do budoucna, připomínku minulosti anebo bolavé kousnutí přítomnosti. Lze se jím bavit, plakat nad ním anebo u něj zpytovat svědomí. Dokonce i plány se u něj dají spřádat. A to díky tomu, že film je skutečným obrazem života se vším všudy, co nám přináší. Brilantnost Woodyho umění podtrhuje i samotné obsazení. On si zkrátka může luskat prstem a ukazovat na jména jako v restauraci na názvy jídel v menu. A herci si jeho nabídku ještě rádi schovají na památku. Někteří sice neměli dost prostoru na to, aby dali dostatečně vyniknout svému hereckému umu, ovšem už jen svou pouhou přítomností přidávají filmu na kvalitě, pověsti, obsahu a zážitku. Abych však byl spravedlivý, musím uznat, že tento snímek mě nezasáhl natolik, jako mnohé předešlé. Stále je však řeč o velice vysoké úrovni, o které se leckomu do smrti bude jen zdát. Woody Allen zkrátka točí proto, že nám stále má co říci. A já mu rád naslouchám... ()
Bohaté filmové portfolio Woodyho Allena lze pracovně rozdělit na tří dílčí části: první zahrnuje „romantické komedie“ z let 60tých až 80tých, které romantickými komediemi vlastně vůbec nebyly, ale spíš meta-fikcemi zaobírajícími se statusem celebrit, klasickým Hollywoodem, evropským filmem nebo vzrušujícími dobrodružstvími napříč dějinami stylů a žánrů od shakespearovských her až po science fiction a televizní pořady. Ve druhý části datující se do devadesátých let následovaly romantické komedie, tentokrát skutečné romantické komedie bez uvozovek. Dnes ale netočí ani ty, ale spíš něco, co je jak vystřižený z telenovely. To je ovšem hnusná, zlovolně pomlouvačná myšlenka zrozená v mozku navyklém na zvrhlý způsob uvažování, která pobuřuje a plní znechucením. Tím spíš, že je pravdivá. Vezměme si třeba jen tu patálii s kómatem a odcizenou knihou vydanou pod vlastním jménem – není právě toto jedna z otřepaných bulvárních komodit telenovel? Spadá k nim i tenhle výtvor. Byť je opatřený štemplem Woodyho Allena, jehož jméno dovedně zakrývá pravý stav věcí, disproporce mezi světem spisovatelů, hudebníků, kurátorů a televizním stylem filmu, který jako by vůbec neodpovídal bohaté a kreativní mysli všech zúčastněných (struktura filmu by myslím vždycky měla trochu odpovídat struktuře mysli postav), problematičnost filmu rychle odhalí. Rozklíženost mezi kreativníma figurkama a šupáckým stylem nejde přejít jenom tak, poněvadž zoufalá nefilmovost tohohle filmu je skoro až skandální. I přes jisté výhrady jej ale nelze považovat za demonstraci síly v podobně všedního přístupu střídmého a vyzrálého tvůrce, je to spíš takové domácí teplákové melodrama v tesilkách a šusťákovce, drama kuchyňského dřezu z umakartovýho paneláku, jehož pomáhají maskovat nóbl postavy a slavní herci. Jestliže Woody dřív spolupracoval se slavnými kameramany jako s Carlem Di Palmou nebo legendárním Nykvistem, kteří mu oděli obraz do malebných kompzoic, dneska vizuálně zlenivěl, dokonce v rozhovorech přiznává, že raději udělá méně záběrů, aby stihl včas večeři. Scénáře píše jen proto, aby zapomněl na stáří a vytrhl se z každodennosti, přiznává dále. S herci nemluví skoro vůbec, s jednou herečkou, s níž natočil čtyři filmy v řadě, promluvil údajně ani ne sto slov. Prostě ji nechal hrát. Ale jinak je to odborník na slovo vzatej, wtz. Zpravidla najme top herce a nechá to na nich, ostatně i tady se sešla vybraná hollywoodská sešlost, která je s to pozvednout drobátko povadlý příběh. Woody má nasmlouváno víc hvězd, než jich je na nebi, a nerozpakuje se je obsazovat proti šaržím, takže po Bardemovi z Vicky Cristina Barcelona, démonovi z Coenovic oscarovýho fláku Tahle země není pro starý, si tady pro změnu vyhlídl Brolina, prototyp westernového chlapíka páchnoucího po fazolích a koňským trusu, kterýho dost komicky a nedůvěryhodně přetransformoval na spisovatele. ____ Příčina Allenova autorského vymizení a následného odsunu do starého železa má dvojí kořen: (i) Na kruciální otázku, proč se přestal Allen objevovat ve svých filmech, dává vedle vyššího věku a tedy jisté odkvetlosti odpověď hlavně vztah s jeho dcerou. Stud z tohoto incestního vztahu přiměl Allena k definitivnímu odchodu z plátna. Je malinko s podivem, jakým způsobem je rozložen Allenův fanklub, protože jako režiséra má mezi oblíbenými Woody Allena skoro osminásobný počet uživatelů než jako herce, ač je to právě jeho přítomnost na plátně, kde se vyjímá jako briliant v uchu pouličního metaře, co dává jeho snímkům šmrnc a svéráz. Když se ve Woodyho filmech dřív bavila horší a lepší postava, byl to vlastně rozhovor ega a superega (morálky), nebo ega a id (chtíče), něco jako když má Neff dědka Čucháka, a ten mu říká nesmíš, to je ten vnitřní hlas. Po Woodyho stáhnutí se se tyhle karamboly nedostavují. Fikční svět se zplošťuje. Už to není jeden velký mejdan jako dřív. (ii) Za druhý se Allen nezbavil touhy po velkém filmu. Rád opakuje, že jestli něco v životě nestihl, je to skutečně velký, občan kaneovský film prověřený historií. Bohužel tuto velikost ztotožňuje spíš s box office velikostí, takže se pořád navrací ke svému nejúspěšnějšímu Match Pointu, jakkoli dobré, pořád zcela odosobnění žánrovce. Ješitnost a snaha zopakovat takový úspěch ho přivedla po opuštění New Yorku k filmům ve službách Evropy, jíž se tento neurotický budižkničemu potlouká, po Španělsku a v Londýně, a naříká si na vymyšlené nemoci. Woody ale nechápe, že na úspěšný film musí vyklenout dramatický oblouk, čehož on jako povídkář a autor kratších prací nebude nikdy schopen. ____ Vzhledem k tomu, že „tall dark stranger“ je smrtka, je překlad distributora komicky nepřesný – anebo nevědomky geniálně vystihuje pointu filmu, jíž je život v iluzi (iluze Naomi upínající se ke galerii, iluze Hopkinsovy mladice, iluze posmrtné reinkarnace, iluze spisovatelova génia). „Úžasný cizinec", potažmo „Muž snů" se ukáže být smrtí či planou nadějí, poněvadž pro toho, kdo upírá zrak k věčnosti, je každý den stejný. V tomhle je Woody stále bergmanovec - hledání Boha a nadějí je zbytečností. Operuje se tu s hrdiny gabinovského typu, hrdiny bez budoucnosti. () (méně) (více)
Ani patrně již definitivní zmizení Allena-herce neznamenalo, že by jeho filmy nějak výrazně tratily na kvalitě, stále ještě dost podstatně v nich totiž zbyly prvky Allena-režiséra a Allena-scénáristy. Woody i nadále geografií svých filmů cestuje po starém kontinentě, ze Španělska přesídlil do Anglie, obsahově však nepřesídlil ani o píď - stále pitvá život a především směšnou podobnost lidských vztahů a citů s nimi spojených. Z Allenova scénáře je cítit hluboká zralost a zkušenost člověka, který již má za sebou skoro vše, co mu osud či cokoliv vytyčilo, a také postřeh vynikajícího pozorovatele. Nezmizely ani brilantní dialogy, Allenovy filmy byly vždy výrazně konverzační. Coby velký klad snímku cítím to, že Allen neukazuje správnou cestu, jím nastoleným peripetiím chybí řešení, coby scénárista nezprostředkovává svým postavám morální soudy ani jednoznačná východiska, a už vůbec nezevšeobecňuje, manželství prostě jsou, nevěra je, i rozvody, flirty, touhy, pochyby, nejistoty. Tečka. Je dobře, že v našem rychlém světě ještě zbyla nějaká jistota. Jistota se jménem Woody Allen. ()
Většinou mi Woodyho postavy zcela přesně sednou do svých rolí. Zde jsem měl ovšem brutální problém snést Josh Brolina v roli neúspěšného spisovatele. Ten člověk působí dojmem, že jeho psací dovednosti končí u vlastního podpisu. Dovedu si jej krásně představit do role ledajakého tvrďáka v akčně laděném filmu. V romantické komedii už prosím nikdy více. Zbytek hereckého osazenstva byl skvělý. Nejlépe svoji roli zvládla ne až tolik známá Gemma Jones. Líbilo se mi, že snímeček zachycuje rodinné trampoty vícero generací a vícero postav. To se vždycky hodí. Nechytí-li vás totiž jedna dějová linka, máte šanci, že u vás zaboduje ta další. Opravdu velice příjemná záležitost, která vám bránici nenatrhne a oči nerozpláče, ale nudit byste se neměli. Viděno v rámci Filmové výzvy 2017. Film mi vybrala uživatelka mat.ilda. ()
Galerie (65)
Zajímavosti (10)
- Pôvode bola do jednej z hlavných rolí obsadená Nicole Kidman, no kvôli prekrývajúcim sa termínom nakrúcania s jej filmom Rabbit Hole rolu nakoniec získala Lucy Punch. Ešte predtým bola do tej istej úlohy zvažovaná aj Carice van Houten. (U_S_O)
- Monique Alfradiqueová se neúspěšně ucházela o roli v tomto filmu. (Karlos80)
- Antonio Banderas nečetl celý scénář filmu, jen pasáže, ve kterých hrál, aby ho neovlivňovaly informace, které jeho postava neměla mít. Rovněž si nechal zarámovat dopis s nabídkou role, který od Woodyho dostal. (Krouťák)
Reklama