Režie:
Tom HarperScénář:
Jack ThorneKamera:
Robbie RyanHudba:
Jack C. ArnoldHrají:
Holliday Grainger, Steven Mackintosh, Thomas Turgoose, Susan Lynch, Rafe Spall, David Norfolk, Ewen MacIntosh, Tony Maudsey, Susan EarlObsahy(1)
Drama začíná nenápadně v karavanové osadě na jihu Anglie. Dospívající Emily a David jsou nejlepší kamarádi a spolu si užívají pohodové léto. Záhy je Emily nucena přinést oběť své mladické revoltě - opustit veškerý komfort a odejít z domu. Skrývá se v jeskyni na pobřeží a David jí ochotně pomáhá zachovat si suverenitu navzdory usilovnému hledání rodičů. Emily to možná nepociťuje, ale pro Davida začíná být situace nelehká. Pod tlakem okolí, tíhou nově nabytých informací a také prvních neznámých citů začíná nad sebou ztrácet kontrolu a nemá nikoho, komu by se mohl se vším svěřit. Tragédie čiré naivity popisuje tíhu dospívání a zároveň důležitost mezilidských vztahů. Jak málo stačí, aby se svět zbořil jako domeček z karet. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (17)
Skautská príručka mi spôsobila väčší prievan v hlave, než by som očakával. Za zvukov zaujímavej hudby sa predo mnou pomaly vynáral obraz života dvoch "siamských" teenagerov v karavanovej osade. Atmosféra pomaly hustla, pretože dvaja vrstovníci dospievali v rôznych časoch a dievča k dlhoročnému blízkemu priateľstvu nepripúšťalo žiadne alternatívy. Hrozba odlúčenia dvojice dynamizovala dej a postavy sa začali správať podľa svojich vnútorných pohnútok. Obzvlášť ťažké bolo pre mňa pochopiť myslenie a konanie chlapca, ktoré v závere nadobúdalo psychopatické črty. Preto ma rozhodila scéna, ktorá v Misery má svoju vnútornú logiku, ale v tomto filme sa stala zdrojom mojich pochybností nad hodnotením. Ešte že existujú tri hviezdičky. ()
Hloupá, krutá mládež a ignorantští dospělí. Welcome to Britain. Od realistické psychologického dramatu se film kontinuálně vzdaluje. Dovídáme se stěží uvěřitelné (ale šokující) informace, policajti projevují neschopnost nebývalou i na filmové poměry a vše graduje činem ani trochu neodpovídajícím předcházejícímu chování postav (ale činem šokujícím). Jediným smysluplným vysvětlením by byla Davidova mentální retardace, ale obávám se, že šlo pouze o hercův nešťastně zvolený výraz. „Důležitou“ pomalostí tempa Skautská příručka jen zastírá svou dutost, fakt, že je filmem postaveným na jednom, nanejvýš dvou šokujících zvratech. Navíc filmem neobratně zrežírovaným, bez hereckého výkonu, kterému bych věřil, bez jednotného tónu – vytvářená intimní atmosféra je neustále nabourávána, tu větším davem lidí, tamhle nevhodně zvolenou hudbou. Když v psychologickém filmu selhává i psychologie, lepší vzít nohy na ramena (ať vás obohatí alespoň fyzickým výkonem, protože žádný velký psychický výkon vážně nevyžaduje). 45% ()
║Rozpočet £1milión║ Tak z jedného nič hovoriaceho filmu som ušiel a prebehol do druhej kinosály a tam sa vykľul rovnako bezvýznamní počin. Proste Anglicky chladné, bezdejové, nudné postavy, pasívny dej, film skončí a človek nevie čo veľké? tým vlastne režisér chcel vypovedať. /videl v kine: 30%/ (videl na festivale Art Film Fest 2010) ()
Nesmírně zajímavé a zejména originální drama o tom, jak tenká je hranice mezi bezstarostností a odpovědností, legrací a tragédií, nadějemi a bezvýchodností. Příběh se vyvíjí pro mne zcela nepředvídatelně, přičemž ovšem nepostrádá logiku, která se divákovi zpětně vyjevuje, a on dodatečně musí uznat, že to vlastně jinak probíhat nemohlo. Dech beroucí závěr všechno korunuje. ()
Znáte ten pocit, kdy čekáte až se film rozjede a začnese něco dít ? Tak tady budete čekat marně. Jednoduchá dějová linka někdy není na škodu, ale tady to nezbralo vůbec. Navíc herecké výkony taky žádný zázrak. Od angličanů jsem zvyklý na trošku jiné filmy co se kvality týče. ()
Od ľahkej a letnej story o dospievaní, prvých láskach neláska(vý)ch až k neodvratnému poznaniu, že nielen Lars von Trier má patent ako ma totálne sparalyzovať...a že nie univerzálne platí: PRVÁ JE TÁ, Z DVOROV A KÍN, KEĎ SMIEŠ BYŤ S ŇOU, KEĎ SMIEŠ BYŤ S NÍM... ()
Když jsem si přečetl název, tak jsem čekal něco naprosto jinýho, ale hned po prvních minutách mi bylo jasné, že jsem si film nevybral špatně. Napětí během filmu skvěle stoupá a ten závěr je úplně úžasnej a hlavně nečekanej. Celý to doplňuje skvělej soundtrack. Konec filmu na mě zapůsobil snad ještě více, než například Requiem za sen. Jednoznačně nejlepší z těch deseti filmů, které jsem na Febiofestu viděl a celkově jeden z nejlepších a nejpůsobivějších filmů co jsem zatím zhlédl. ()
Lahodný film s hořkým koncem. 1) Navzdory matoucímu názvu tato psychologická studie dospívání je dramatem o pokřivených mezilidských vztazích. Hlavní postava David (vynikající 17letý Thomas Turgoose) má poněkud zvláštní vztah ke svému otci, k matce i ke své kamarádce, do níž promítá všechny emoce, kterými je přeplněn a které jako správný Angličan dává najevo jen lehkým pohybem obočí či zachvěním tváře. I druhá hlavní postava, Emily (rovněž vynikající 21letá Holliday Grangerová) má podivné vztahy se svou matkou, jejím milencem Stevem (přitažlivý 26letý Rafe Spall) i s Davidem. I ostatní postavy působí poněkud trhle, jak to občas u anglických filmů bývá. 2) Celou atmosféru neskutečna podtrhuje zajímavá hudba od Noah and the Whale a půvabně melancholické norfolské pobřeží jako stvořené pro milostné drama nešťastné lásky. 3) Překvapující až šokující pro někoho kontroverzní děj mi ze zpětného pohledu tak nesmyslný nepřipadá. Inu, věci jsou jen málokdy takové, jakými se jeví. ()
Jednoduchá civilná dejová línia ani jedno zbytočné slovo, predvídateľná a možno práve preto presvedčivá psychológia postáv a neuveriteľne silná atmosféra, ktorá v kontraste s dôležitosťou deja bola vystavaná na lyricky intímnych detailoch. (naháňanie oviec na lúke, pohladenie po tvári, skákanie po strechách...) ()
Prozatím nejpříjemnější překvapení z třináctky soutěžních filmů letošního Febiofestu (2010). Film tematicky spadá do žánru bildungsromanu, navzdory jednoduchému ději a zápletce má slušný spád. Nepřehlédnutelný je výkon hlavní představitelky Holliday Grainger, který si svou živelností nezadá s oceňovaným výkonem Katie Jarvis ve Fish Tanku. ()
Příběh o dětech, ale nikoli pro děti. Pro upřesnění jde o teenagery a jejich uvažování. Základní premisa i děj není nikterak originální (na britských ostrovech obzvlášť), což nemusí znamenat slabinu, ale to, že být dítětem ve VB, není žádný med. Mladí hrajou výborně, klasický syrová a civilní stylizace je už dneska u takovýchto britských snímků poviností a soundtrack je příjemně atmosférický. Jenže scénář má pár mušek, u kterých se občas chytáte i za hlavu a Harper úplně nezvládá vyprávět a bavit zároveň, takže tak cca 15 minut z filmu je úplně zbytečných a ten se tak zdá být mnohem delší než 100 minut. Některé scény jsou opravdu mrazivé, jiné příjemně romanticky naivní, škoda že se je tvůrcům nepovedlo na sebe lépe naroubovat, mohlo jít o víc než nadprůměrné drama. Emily a David jsou nejlepší kamarádi a vymyslí plán, jak zabránit Emilininu odstěhování, který nejenže není moc promyšlený, ale David ani neví, že pro Emily existuje ještě někdo, kdo je jí více než jen kamarádem... 70% PS: Febiofest 2010 ()
dospívání fakt bolí.A obzvlášť tam, kde se rodiče ani moc nesnaží být rodiči.Konec byl dosti masakr na psychiku. ()
18. art film fest ()
Zaráží mě srovnávání s filmem Requiem za sen; tuhle návnadu jsem spolkla i s udičkou, pořád jsem čekala Něco... a ono nic. ()
Zpočátku lehce hravý, takový normální prázdninový příběh. S postupem času atmosféra houstla, člověk měl takový divný svíravý pocit. No a konec ten už byl jednom syrový a drsný. Nechtěl jsem tomu uvěřit, ale s postupem času vlastně hlavního hrdinu chápu. ()
Ťažko filmu niečo vyčítať, najmä detskí herci podali vynikajúce výkony. Kruté rozuzlenie, ku ktorému sa dostaneme neraz až cez umelecké zábery... 4.5* (Artfilm Fest 2010) ()
Setup pribehu i jeho posuny bavily (az na drsnej zaver). ()
Reklama