Obsahy(1)
Vyprávění nezapomenutelného herce, spisovatele a režiséra o tom, co má na světě rád. (oficiální text distributora)
Recenze (7)
"Já myslím, že by bylo zajímavé, kdyby se lidé prostřednictvím televize mohli takto potkávat, povídat si.." Tak nám brněnský herec a režisér Jiří Prokel uhňácal další pořad v řadě, který však stojí pevně v kramflecích dík Miroslavu Horníčkovi a jeho tradičně nesmírně koukatelnému, byť poněkud tématicky roztříštěnému a překotně chaotickému, povídání o ničem, které zákonitě musí pozorného diváka překvapit zejména faktem, že génius Horníček již před čtyřiceti lety stál se svým nápadem u zrození jednoho z nejodpudivějších pořadů z (Kr)Kavčích hor dneška, totiž emocionálně teroristické Pošty pro tebe, jejíž autoři na něj však v titulcích tak nějak hodili bobek !! ;) Myslím, že by se Míra Horníček hodně divil, v hrobě se několikrát obrátil a ještě si nafackoval, protože by se mu už ten jeho nápad realizovaný prostřednictvím uplakaného pořadu Ester Janečkové jistě nezdál ani zajímavý, ani dobrovolně koukatelný.. ()
Jiří Prokel se příliš neunavil a je to znát. Mám pana Horníčka hodně ráda, na rozdíl od FOCKE_WULFa mi připadá jako osobnost především díky jeho moudrosti. S Werichem hráli i mnozí jiní, tím to vážně nebude. Ale nebudu se čílit kvůli jiným uživatelů,, budu se durdit na Prokela. Nedal téměř hodinovému vyprávění žádný rámec a pořad se tak poněkud sype. Naprosto nepochopitelná je mi role Miloše Kopeckého, objeví se na úvod v autě, zřejmě také s částečně bezdrátovým mikrofonem, nastartuje a odjede. ()
Je zvláštní, jak někteří lidé umí mluvit o ničem tak, aby to bylo poutavé a zajímavé ... ()
Tento – snad vůbec nerežírovaný – snímek skvěle ozřejmuje význam publika pro Miroslava Horníčka. Nesoustředěný, příliš zaujatý sám sebou v něm zdaleka nedosáhl takové míry koncentrace, která by mu umožnila přejít přes nebezpečné lano mimo-hereckého sdělení… V záběrech ze svého domova je až příliš zabydlený a bezpečný a ztrácí tu klíčovou nejistotu, která v něm jindy zažehla ten fascinující plamen inspirace, vedoucí jej k těm nejpřesnějším slovům. Přesto – ba možná právě pro to, pro tu mez nedokonalého lidství, trapnou a (tím i) krásnou – jsem ale jeho šarmu neodolal a nadšeně jsem kráčel po jeho boku a těšil se jeho odvážným zrakem. PS: Bez komentáře (sic!) ponechávám první nešťastné protiemigrantské exposé Miloše Kopeckého. Jeho případnost v pořadu o Horníčkovi mi zcela unikla a netuším, kdo se jím chtěl zavděčit a komu... PPS: Horníčkově vizi televizního pořadu, který pomáhá navázat přerušené dávné vztahy a svazky, jsem bezprostředně zatleskal. Kdyby věděl, jak Česká televize tuto ideu naplnila skandalózně založenou Poštou pro tebe, asi by - i při své výřečnosti - těžko hledal slova. Kde bylo možné skutečně jednotit, poskytla degenerovaná veřejnoprávní buňka všech televizí jen znásilnění za asistence ne-lidské (příliš ne-lidské) moderátorky a zvířecky nezodpovědného pošťáka. To však patří do komentáře k jinému pořádku, který si ani netroufám hodnotit. ()
Kultivované trochu nudné povídání o všem možném. ()
Velmi uvolněný a v pohodě, komorní a civilní projev plný humoru moudrosti i laskavosti. ()
Horníček mi nepřipadá jako osobnost, co by měla natáčet vzpomínkové pořady. Proč? Že hrál s Werichem? Podle mě neuměl vůbec hrát, navíc se objevoval v dost pofidérních propagandistickejch filmech. ()
Reklama