Režie:
Valerij TodorovskijScénář:
Jurij KorotkovKamera:
Roman VasjanovHrají:
Anton Šagin, Oksana Akiňšina, Oleg Jankovskij, Sergej Garmaš, Alexej Gorbunov, Jekatěrina Vilkova, Jevgenija Brik, Leonid Jarmolnik, Maxim Matvejev (více)Obsahy(1)
Jedná se o příběh z padesátých let minulého století, kdy skupina mladých lidí musela bojovat za právo odlišovat se od ostatních, za možnost poslouchat jinou muziku a jinak se oblékat a samozřejmě i za lásku. Populární šlágry, nejobtížnější choreografické prvky a temperamentní příběh s mnoha zvraty. Prozíravý milostný příběh a nádherné scénérie zapůsobí na diváka. (Filmbox)
(více)Recenze (29)
ŠVIHÁCI mohou připomenout podobné snímky z české provenience Šakalí léta či Rebelové, ale mnohem spíše maďarský muzkál Made in Hungaria. A když se tak ohlížím na tyto filmy, přijde mi vlastně celá ta jejich retro póza strašně povrchní, zbytečná... a nudná. Ó ano, proč nepřiznat, že jsem se u ŠVIHÁKŮ příšerně nudil, což jaksi není divu, vzhledem k délce filmu a prostinkému předvídatelnému ději, z něhož stojí za vypíchnutí jen sekvence zmíněná uživatelem wakage. Točit v 21. století podobné pseudonostalgické spektákly idealizující dobu, kterou často již ani sami tvůrci osobně nezažili, mi přijde přinejmenším zvláštní, a za sebe nemám problém napsat, že současná kinematografie by měla podle mě reflektovat v první řadě naši přítomnost, protože v ní žijeme a nejlépe jí rozumíme. Přičtu-li si k tomu ještě svoji obecnou averzi k muzikálům, těžko můžu jít se svým hodnocením nad 3 hvězdy. ()
Revolta iným spôsobom obliekania, v ostrom protiklade k uniformnej šedi, kráčajúcej ulicami, je v totalitných režimoch obľúbeným spôsobom vyjadrenia odporu mládeže. Nevyžaduje sa politicko-intelektuálne dumanie, písanie letákov, či ilegálnych zinov, ba ani ničenie symbolov moci. Stačí sa fajnovo nahodiť. Tak, že ultrakonzervy samotným vzhľadom doženiete k zúrivosti. V Č-SSR bolo obľúbenou kratochvíľou morálnych dozorcov a kadejakej pomocnej stráže Verejnej bezpečnosti odlapávanie dlhovlasých máničiek a strihanie ich starostlivo pestovaných hár. V ZSSR sa do týchto akcií aktívne zapájali komsomoľskí komisári, podnikajúci zúrivé útoky na ošatenie západného strihu. Ich zbraňami boli nožnice, ich víťazným ťažením dominovalo rozstrihanie šiat, obstaraných na čiernom trhu a odstrihnutie časti bizarných účesov, či štylizovaných copov dievčat. Nech si to preberiem ako chcem, v porovnaní so Švihákmi sú Hřebejkove Šakalie roky len slabým odvarom, trikrát prelúhovaným a chuťovo nevýrazným čajom. Skvelá práca, pán Valerij Todorovskij. A za pankáčov v závere pol kaderníckeho bodu nahor! ()
Na okraj téhle ruské rockandrollové balady, která na mě byla poněkud přebarvená, si znamenám jen pár definici toho, oč zde jde především: "hejskovská láska je / tak trochu popletená bezem / tak trochu stojatá / netrpělivá blízkým jezem / tak trochu řinčí touhou / jak vězeň pod Bezdězem / tak trochu copatá / spletená z řemínků kůže / na každém napsáno co se smí / co nesmí a co jen může / tak trochu se stále staví na špičky / tak trochu stále ztrácí kramflíčky / tak trochu od Hašlera / tak trochu od Seiferta / tak trochu je láskou dámy s bílým psíčkem / v žertu vyměněném za závodního chrta / tak trochu na stoják a něco od boku / tak trochu vybírá úroky z úroků / tak trochu se domnívá že v patě tlačí / tak trochu něho obědvá / tak trochu vášně svačí // tak trochu se nepatří / tak trochu se nemá / tak trochu nahatá si po kuchyni běhá / tak trochu ví že má víc než by měla / tak trochu jí hoří i líce / tak trochu myslí jen na půl těla / tak trochu vždycky je / tak trochu nikdy není / tak trochu číhá na věrnost / tak trochu na zatracení" (Čan) ()
Chm, chm. Stylizace, používání barevných filtrů v duchu padesátkové estetiky (alespoň) ze začátku baví, stejně jako kamera v nezvykle rámujících úhlech. Sympatická je taky mozaikovitost příběhu (i když někteří z příslušníků barevné revoltující mládeže nejsou pro příběh důležití, stejně je nám na moment dovoleno nahlédnout do jejich většinou omšelých domovů) a hlavně to, že ke konci nezklouzává k nějaké laciné kritice politiky (schválně, že by to tak u nás dopadlo?) a spokojuje se s pouhým manifestem individualismu mládí. Nejen díky reakcím diváků na projekci mě napadá, že by se z Pásků cílenější propagací dost dobře mohl stát midcult (teda pokud se o něm dá v rámci žánru mluvit) - zejména díky výtvarné stylizaci. Jenže právě manýra barevnosti, tak okatě dávána do kontrastu s (doslovnou) komunistickou šedí začne postupně diváka iritovat. Nehledě na to, že nemůžete chtít nadšení po člověku, co nesnáší muzikály a navíc zřejmě viděl dlóóuhý režisérský sestřih. (Cinema mundi 2011) ()
Galerie (26)
Zajímavosti (4)
- V poslední scéně ve skutečnosti bylo sotva padesát lidí. Počítačem pak byli nakopírováni, aby to vypadalo jako tisícihlavý dav. Pokud se budete dívat pozorně, zjistíte, že i Mels (Anton Shagin) a Polja (Oksana Akinshina) jsou ve scéně několikrát. (vimanzen)
- Igor Voynarovskiy musel na roli Boba přibrat 20 kg. (Taja.S)
- Anton Shagin musel chodit do hodin hry na saxofon, aby mohl hrát Melse. (Taja.S)
Chvílemi parádní muzikál, chvílemi nuda. 1) Základním problémem jinak parádního snímku je jeho délka. Prostinký děj bez songů je tak na 30 - 40 minut. Songy dalších cca 30 - 40 minut. Zbylá hodina je nudný balast, který zvláště v první části filmu jen otravuje._____ 2) Na druhé straně většina písniček a jejich hudební a taneční ztvárnění snese srovnání se špičkovými světovými muzikály, což je vzhledem k absenci muzikálové tradice v Rusku a osobě 46letého režiséra Valentina Todorovského, pro něhož to byl první pokus v tomto žánru, pozoruhodné._____ 3) Scénář vznikl už v roce 2000. Ovšem najít investory a sebrat odvahu do mimořádně náročného projektu zabralo ještě další léta. Věc zdržovaly i problémy s hudbou. Režisér mezitím natočil s vybranými herci film Tiski_____ 4) Velkou výzvou byla hudební stránka filmu. Po létech (doslova) hledání nakonec režisér použil hudbu skupin ze 70. a 80. let: Машина времени, Кино, Зоопарк, Nautilus Pompilius, Ноль, Браво, Колибри, Чайф a Бригада С, které částečně hrály hudbu stylizovanou do stiljažského období. S novým aranžmá a novými texty (většinou) nakonec songy slavily velký úspěch._____ 5) Stiljagi se rozšířili od konce 40. let do začátku let šedesátých. Pojem Стилягa se objevil v sedmém čísle satirického časopisu Krokodýl 10. 3. 1949. Jejich vzorem byl americký životní styl. Díky své apolitičnosti, cynismu a negativním postojům ve vztahu k sovětské morálce se rychle stali cílem Stalinova tažení proti tzv. kosmopolitismu (rozuměj: všemu, čím vyčnívali z řady), zde vedeným zejména Komsomolem. Výrazně barevné až cirkusové oblečení, zvláštní slang a samozřejmě velký zájem o západní hudbu a tance je činily viditelným celé společnosti, která, jak film dobře demonstruje, je většinou odsuzovala. Сегодня он играет джаз, а завтра Родину продаст - Dnes hraje jazz a zítra prodá svou vlast._____ 6) Vznik tohoto hnutí souvisí s poválečným návratem statisíců vojáků, kteří viděli nesovětský životní styl a přivezli s sebou spoustu oblečení, gramofonových nahrávek apod._____ 7) Spoiler. Film je ovšem spíš pohádka. Ve skutečnosti by si Mels oblečení v ceně několikaměsíčního platu na černém trhu těžko obstaral za pár brigád na nádraží. Tolerantní postoj Fjodorových rodičů je spíš přání otcem myšlenky než reálná zkušenost. Rovněž idylický život v komunálním bytě je spíše z říše pohádek, o přátelském přijetí narozeného černouška "za našeho" ani nemluvě. Realita života byla chmurnější a děsivější, než film zobrazuje._____ 8) Spoiler. Na druhé straně vzhledem k ceně oblečení byly zásahy komsomolských úderek velmi citelné. Vyloučení z Komsomolu pak mnohdy znamenalo celoživotní stigma bránící (nejenom) kariéře. Prodejce desek nakonec sebere milice, dalšího pošlou sloužit vlasti na ponorku, třetí dostává zákaz pobytu v Moskvě a celá skupina se postupně rozpadne. Fjodor po návratu ze Států nachází jen Melse._____ 9) 24letý Anton Šagin (Mels) působí na pohled trochu nevýrazně, ale hrát, tancovat i zpívat umí. Rovněž 26letý Maxim Matvejev (Fjodor - Fred, syn diplomata a šéf hipsterské party) patří dnes k vysoce ceněným ruským hercům. Roztomilý je 25letý Igor Vojnarovskij (Bob, učil Melse tancovat), který kvůli roli přibral 20 kg._____ 10) Za zmínku stojí i pokoutně kopírované zahraniční desky. Na rentgenový snímek se pomocí záznamového zařízení přenesl originální obsah. Podobné "měkké" desky pamatuji ze svého dětství, kdy bylo možné nechat se nahrát ve speciálním studiu pro veřejnost a šťastný klient pak obdržel obdélníkovou ohebnou "desku", která se dala přehrávat na gramofonu._____ 11) Slovo Mels sestává z prvních písmen jmen Marx, Engels, Lenin a Stalin. Za Stalina často rodiče toto uměle vytvořené jméno dávali svým potomkům._____ 12) Znalým ruštiny udělá jistě radost stiljažský slang. Pár příkladů: Бродвей (hlavní třída, kde se scházeli - v Moskvě dnešní Tverský prospekt), Чувак (náš člověk), Динамо (taxík), Шузы (boty, z anglického shoes), Хата (byt), Лукать (hledět, z anglického look), Манюшки (peníze, z anglického money), Штатники (stiljagi se tak sami nazývali, od ruského Соединённые Штаты, tedy Spojené státy)._____ 13) Rozsáhlé a velmi zajímavé informace o stiljagách jsou na ruské Wiki._____ 14) Spoustu zákulisních informací o vzniku filmu uvádí rovněž ruská Wiki._____ 15) Natáčelo se v Moskvě, Minsku a Petrohradu. () (méně) (více)