Režie:
Woody AllenKamera:
Gordon WillisHrají:
Woody Allen, Diane Keaton, Tony Roberts, Carol Kane, Shelley Duvall, Janet Margolin, Colleen Dewhurst, Christopher Walken, John Glover, Jeff Goldblum (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Woody Allen chce získat lásku Diany Keaton. Je to to jediné, na čem mu záleží a musí proto dělat nečekané věci...
V tomto filmu svým pečlivým scénářem a režií rozbíjí Woody Allen všechna pravidla a podsouvá divákovi pocit, že se může stát cokoli. Allen z nás dělá účastníky svého filmu tím, že mluví do kamery, vypráví nám vtipy a diskutuje s námi o svém názoru. Používá animace, fantasii, titulky, vysvětlující, co si postavy myslí Neurotický a romantický Alvy Singer se zamiluje do venkovské dívky ze středozápadu Annie Hall, která touží po tom, aby se stala zpěvačkou. Tak jednoduchý a prostý příběh rozehrál Woody Allen do neuvěřitelné série svých poťouchlých vtipů a postřehů ze života, které se můžou týkat každého z nás. ANNIE HALL získala Oscara za nejlepší film, ženský herecký výkon, režii, scénář a byla nominována za mužský herecký výkon.
(oficiální text distributora)
Recenze (562)
Výborný a trefný dialogy a zajímavá rozbitá struktura příběhu, která je často dalším zdrojem humoru. Poslední hvězdičku přidám, až zažiju podobné vztahové peripetie a snad tak plně docením Allenovu osobitou výpověď. ()
Víte, taky mám stejně jako hlavní hrdina občas problém rozeznat, co je realita a co fikce, vadí mi příjit na film do kina třeba jen o dvě minuty později a vždycky bylo mým snem zaslechnout ve frontě v biografu debatu dvou vášnivých intelektuálů (:D). No, to trochu vtípkuji. Ale Woody Allen mě v úvodním představovaní své hlavní postavy a u následného nezdárného rande v kině hned přivodil několik výtlemů. Zároveň hned v první čtrvthodince opět dokázal najít některé znaky chování, které jsou možná netypické, ostatní často můžou štvat, ale dá se v nich tak nějak snadno najít. Postupem času tempo tak nějak zvolní i zvážní. Přiznám se, že mi opět občas neseděly některé typické Woodyho sexistické narážky. Stejně tak mi vlastně trochu příjde zvláštní jeho vkus na ženský. Ale musím uznat, že ačkoliv mi Diane Keaton zpočátku typově úplně neseděla, tak nakonec jsem si na ni celkem zvyknul, s Woodym dobře ladila a fakt jim to spolu šlo. Echm, opravdu skoro jako v pravém životě. Že by tento film byl fakt sám jejich život? No, určitě jde o snímek pro zkušené u kterého si v hlavě zapisuji, že se na něj někdy kouknu znovu s dalšími životními zkušenostmi....třeba až mi bude třícet let.:D K tomu abych byl naprosto nadšen jako u některých jiných Allenových filmů mám možná moc velký dojem, že tento film je hlavně pro lidi, kteří už si sami prošli nějakým vztahem. Ale už teď jsem musel samozřejmě (mimo skvělého úvodu), ocenit zajímavou a rozhodně neotřelou studii vztahu dvou neurotiků protkanou některými samostatnými zajímavými nápady (občasné prolomení čtrvrté zdi a za mě asi nejlepší dvojitá obrazovka u psychologa.) Díky těmto různým vychýtavkám a ne úplně chronologickému ději je film ještě víc unikátní, ale pro mě se stával občas i kvůli tomu trochu chaotickým a útržkovitým (byť uznávám, že možná záměrně, protože přesně takový byl vlastně vztah hlavní dvojice.) I tak je zajímavý, že mě závěrečný sestřih jejich společných chvilek málem dojal a pustil jsem ho i opakovaně. A jinak některé slabší momenty stejně často vytrhl nějaký Allenovský vtípek (sledování vs špehovaní.), postřeh či myšlenka, které mě zase dostaly do správného náladění. Patří do toho i to, že se v podstatě člověk zamilovavá do těch, které nemuže mít, do těch nepravých (i když by mě ani nenapadlo, že se může někdo zamilovat do zlé čarodějnice ve Sněhurce.:D Ale, že bych nikdy nechtěl patřit do spolku, který by přijal někoho jako jsem já? Hmmmm, na tom už něco asi bude.:D) I tohle je zajímavý: NEDOKÁŽU SI NĚCO UŽÍVAT, POKUD SI NEUŽÍVAJÍ VŠICHNI. POKUD BUDE NĚKDE V ROHU JEDEN CHLAPÍK HLADOVĚT, TAK MĚ TO POKAZÍ CELÝ VEČER. ()
Je mi líto, ale asi nikdy nepochopím proč je Woody Allen tak slavný a uznávaný filmový tvůrce. Annie Hall má být jeho nejlepší dílo a po jeho shlédnutí musím bohužel jen rozpačitě kroutit hlavou nad zdejšími hodnoceními. Scénář je neskutečně nudný a to od první do poslední minuty a ani toho humoru se nám nějak extra nedostane. Žádné prokreslené postavy ani herecké výkony hodné Oscara. Woody podle mne není ani dobrý herec, protože tu víceméně hraje sám sebe. Nevím, jestli je to tím, že nemám rád romantický žánr jako takový, nebo jsem na takový snímek ještě moc mladý, ale zatím je to pro mě nejpřeceňovanější film všech dob a vůbec nic jsem si z něj neodnesl. ()
Když jsem viděl "Annie Hall" poprvé, bylo mi asi šestnáct - to už jsem začal číst i něco víc než kovbojky a tátovy Playboye, takže jsem si užil i trochu náročnější vtipy a zařadil si film na pomyslnou poličku "do pohody". Proto je krásné sledovat, jak mi vnímání tohoto filmu rozšířilo všechno, co jsem od té doby poznal nebo přečetl. Poprvé jsem sledoval scénu ve frontě na film jako intelektuálštinu se vtipnou pointou v podobě přivolání postaršího profesora. Teď, po 15 letech a dvou semestrech mediální antropologie mi klesla čelist - "ty vole, tohle je fakt Marshall McLuhan!". Na "Annie" bych se mohl dívat každý týden, je to formální perla, která obsahuje tisíce citací a úklon směrem k velikánům filmu, literatury a filozofie, výborná satira na newyorskou smetánku a losangeleskou dutohlavou bohému. Mňam. ()
Woody Allen prostě jede. To je neskutečný živel a je to značka. Jeho humor je hodně specifický a nesedne každému, stejně jako pojetí snímku, které také nemusí být váš šálek čaje. Ale já jsem si užíval ty jedinečné herecké výkony, které jsou tak přirozené a přitom tak zvláštní, že to člověka prostě musí bavit. ()
Allenův nejslavnější film popisuje historii jednoho partnerského vztahu. Inteligentní a vtipná komedie je prošpikována mnoha typicky Allenovskými dialogy. Film oživují četné proslovy do kamery a rozhovory s kolemjdoucími. Na postavách Allena a Keatonové je poznat, že herci byli partnery i v reálném životě. Poselství filmu je jednoduché a pravdivé: Se vztahy je to komplikované, ale jejich hledání a naplňování je jedním ze smyslů života. 10/10 ()
Neznám zdaleka všechny Allenovy filmy, takže nemohu potvrdit nebo odmítnout názor, že právě tento je nejlepší z té skupiny manhattanských intelektuálských Allenových filmů. Rovněž si netroufám posoudit, jak dalece objevný byl jeho pohled na vztahy právě v roce 1977. --- Totiž, kdyby Allen takový film udělal jen jeden, naváhal bych ho označit za dílo nejvyššího významu. Problém je v tom, že on se k námětu vrací stále dokola a zaslepeně přehlíží východisko, které je nabíledni. Jeho hrdinové chtějí vztahy, ale nechtějí akceptovat to, co k nim nutně patří, mají-li mít hodnotu; vědomí závazku a povinnosti. Nechtějí utvořit rodinu, chtějí se jen družit a souložit, a jsou smutní, když zrovna nemají s kým. Hédonismus zákonitě nevede jinam než k opakovaným haváriím a neurózám. --- Mám dojem, že Allen to prostě nechápe. Připomíná mi Gorbačova, který rozumoval nad otázkou, pročpak nám ten socialismus nefunguje? ()
Annie Hall patří kupodivu k mým méně oblíbeným Allenům - méně vtípků než jinde, místy zmatečné přeskakování mezi scénami a změny rytmu... Podle mého názoru má Allen hodně lepších filmů a Oscary bych mu já osobně dal za jiné věci... Ale v roce 77 se zřejmě trefil do vkusu tehdejšího publika. ()
s Woodym koncim. Ma vlastny styl. To je fajn. Ale dej vzdy strasne taha a stale rozobera len a len sex. A to mi vadi. :-/ toci zaujimavo - tie jeho vstupy, poznamky len pre divakov, moc sa mi lubila ta pasaz v Snehulienke :)... /hlavne za to su hviezdicky/ ale kelu co nevie hovorit o nicom inom?! ()
Na fenomén Annie Hall navazuji bohužel až naopak po tematicky navazujícím Manhattanu. Osobitý lehký humor, lechtivý podtext, Allen sám před kamerou jako nikdo jiný… Já musím vyzdvihnout výběr herců, šikovný pohled na malého Alveyho i interakci s kamerou. Naopak snad jen Bůh ví, proč Žid a perioda jsou zmiňovány tak často, že začínám pochybovat o svém vlastním pohlaví a původu. Chci říct, že Allen používá některých různorodých prvků až příliš. Just keep it simple! ()
Legendární romantická tragikomedie. Annie Hallová je životním dílem Woodyho Allena. Allenově humoru jsem sice nikdy nepřišel až tak úplně na chuť, přesto musím uznat, že zrovna v Annie Hallové (a třeba v Půlnoci v Paříži) mi vůbec nevadil, ba naopak ještě více podtrhl jedinečnost celého stylu, kterým Allen jako režisér/herec vypráví. Úžasná Diane Keaton v hlavní roli představuje módní symbol své doby a podává výjimečný výkon. Allen coby vypravěč Alvy Singer je samozřejmě také skvělý. Celý film má tradiční "allenovskou" poetiku; taky aby ne, když se jedná o jeho signaturní snímek. Perfektní vztahová hříčka, která skvěle baví i po letech. U mě pět hvězdiček. Čtyři Oscary za hlavní herečku, režii, scénář a film. ()
85 % - Když si vzpomenu na určitý scény, směju se, jako bych to viděl poprvý :-) ()
Skvelé, neúnavné, veselé, allenovské...a navyše s obľubenou Diane Keaton. Paráda, nazdar ()
V jednotlivých scénkach síce vtipné, originálne, často roztomilé a "zo života" pravdivé, avšak ladenie snímku do pseudointelektuálne civilnej pózy je mi zľahka proti srsti. Ľúbilo sa mi to a chápem čo chcel touto hravou komédiou Woody povedať, dovolím si však citovať nepríjemného chlapíka z rady na lístky do kina "Obdivuju jeho techniku, ale nijak mě neomráčil." 3,5* ()
Snažil som sa, fakt áno. Hodinu som sa premáhal, ale nakoniec som to zabalil. WA proste nie je moja parketa :( ()
Filmy, ve kterých Allen režíruje Diane Keaton, jsou vždycky skvělé. Tenhle je ale ten NEJ, Diane je roztomle naivní a má několik opravdu okouzlujících zvyků. Ládydá... ()
Doplňuju si filmové vzdělání o to momentálně tak, že se dívám na filmy Woodyho Allena, který se mi začíná více a více líbit. Jeho filmy jsou zkrátka charakteristické, mají své kouzlo, jsou zvláštní. Tenhle jsem si vybrala taky kvůli Diane, která se sice objevuje v hodně jeho filmech, ale za tenhle počin přece dostala Oscara. Jako herečku ji mám ráda a beru ji. S Woodym se tak nějak skvěle doplňují. Tomuto filmu opět nechybí typická allenovská témata, precizní, vtipné a zároveň absurdní dialogy, jakási prazvláštní atmosféra, navíc zde najdete skvělé hlášky. Jeden z jeho nejlepších filmů. A to si troufám říct, i když jsem zatím mnoho filmů Woodyho neviděla. Sonda do vztahů, okořeněná navíc zajímavými a neotřelými nápady ve scénáři. ()
There‘s something different about you. I don’t know what, but it’s great. Když se kouknou Annie a Alvy do zrcadla, vidí v odrazu někoho jiného. Ti dva jsou jim podobní, v neurotičnosti, v romantičnosti, ve své nejistotě a smutku. Stojí tam Diane a Woody, ruku v ruce, s trpkým úsměvem a rozbolavělou duší. Vyprávějí svůj příběh o té prchavé lásce, neuspokojivém partnerství, celoživotním přátelství. Jakási anekdota o životě, s takovým tím zvláštním koncem, který konce nemá. ()
Na tento film jsem se těšil dlouho a musím říct, že jde opravdu o výbornou, chytrou a hodně vtipnou komedii. Dost jsem o snímcích Woody Allena slyšel, ale viděl jsem pouze jeden. Po Annie Hall to ale vypadá, že pár volných večerů prosedim u jeho filmů. Přišlo mi úžasné, jak Allen střídá drsný a takový milý humor (lepší slovo mě nenapadá). Také nápad promlouvat k divákovi a vstupovat do scének z dětství jako dospělý mi přišli geniální. Anebo jak dokázal v krátké scénce vylíčit pocity obou hlavních postav (rozdělená obrazovka, na které Allen a Diane Keaton vedou dlouhý monolog u svých psychologů). A v těchto chvalozpěvech bych mohl pokračovat ještě dlouho, tak toho radši nechám:-). Sečteno a podtrženo, jde o výborný film a jsem moc rád, že jsem se netěšil zbytečně. ()
Mé seznámení s dílem Woodyho Allena, které zpostředkoval snímek "Vicky Cristina Barcelona", zůstalo daleko za očekáváním. Rozhodl jsem se však dát Woodymu ještě šanci a tentokráte jsem zvolil jeden z jeho nejocenovanějších snímků... A dobře tomu, že se tak stalo :-) Zprvu mě velmi příjemně překvapilo Woodyho roztěkané herectví, jeho postava mi přišla (ani nevím proč, když je to vlastně takový morous) neuvěřitelně sympatická (Diane Keaton ve mně naopak vyvolávala naprosto opačné pocity a byla mně naprosto ukradená). Dále jsem byl okouzlen inteligentním humorem, kterým film přímo přetéká a na první zhlédnutí se dle mého názoru nedá plně docenit. Woodyho vizuální hrátky, rozmluvy a pomrkávání na diváky (tedy přesně to, co bohužel nefungovalo v "Alfiem" s Judem Lawem) též nemělo chybu. Woody si tedy u mě více než napravil reputaci a jsem si jist, že se ještě určitě shledáme :-) ()
Reklama