Režie:
Otakar VotočekKamera:
Alex ThomsonHudba:
Paul M. van BruggeHrají:
Peter O'Toole, Colin Firth, Marie Trintignant, Andréa Ferréol, Walter Gotell, Gottfried John, Ken Campbell, Bruno Eyron, Jean-Jacques Delbo (více)Obsahy(1)
Světská sláva polní tráva… O pomíjivosti popularity hovoří příběh spisovatele (Colin Firth), který píše knihu o herecké hvězdě – arogantním a samolibém Cesaru Valentinovi (Peter O'Toole). Když se autor marně snaží Valentina kontaktovat, nakonec ho v afektu zabije. Sám přitom umírá a oba se společně odeberou na „onen svět“, který má podobu luxusního hotelu obývaného někdejšími celebritami. Umělci, politici, vědci, ti všichni se tu potkávají a stěhují se z patra do patra podle míry své momentální pozemské popularity. (North Video)
(více)Videa (1)
Recenze (85)
Nadčasový snímek a zejména trefná satira o pomíjivosti (věčné) slávy (popularity) a vztyčený ukazováček ( prostředníček?) všem těm dnešním rádoby celebritám aneb co může být horšího (pro některé) než SMRT?...no přece ZAPOMĚNÍ. Přiznávám, že do včerejšího dne jsem o „nějakém“ O. Votočkovy neměl nejmenší tušení. Velká škoda (pro film), že tento pán neměl větší režisérské ambice. Talent tedy rozhodně měl. Tak alespoň Colin Firth zde našlápnul kariéru. Pravda, není to tak úplně pravda. Tu našlápl o rok dříve zde http://www.csfd.cz/film/2986-valmont/. Forman a Votoček byli spolužáci a nutno dodat, že malinko čitelný rukopis Miloše Formana zde je viditelný. Zda je to náhoda ponechám bez komentáře. To Peter O'Toole měl nějaký ten snímek již za sebou a je to právě ON, jehož je nesmírným zážitkem pozorovat. Ta jistá paralela s pomíjivostí slávy velké hvězdy je právě v jeho případě o to působivější. A úplný závěr? To je jedním slovem lahůdka, stejně jako závěrečná píseň. Příjemné překvapení – 85% p.s. souhlas s uživ. DjKoma. Je vidět, že titulkáře ( viděno na Čt) platili za film a nikoliv taxa/slovo. Takhle osekanej, strohej a zprasenej překlad…..s tím se člověk vskutku každý den nesetká. Působilo to jako dosti rušivý element a nutno dodat, že žádné titulky by v tomto případě byly lepším řešením. p.p.s. a ponaučení z tohoto snímku? Když už se na zemi neproslavíte svou zásluhou jako ( herec, spisovatel , vynálezce, doktor….) nezoufejte, pořád ještě je tady jedna možnost… opatřit si Magnum, (vyhlídnout si osobu, která splňuje zmíněné požadavky) a prohnat ji kulku hlavou. Prosím, neberte to jako doslovný návod. Raději si vemte ponaučení, že “SLÁVA” přináší I stinné stránky jako je ztráta soukromí, paradoxně I samotu a že ten panický strach z ústupu slávy za to rozhodně nestojí. Jsou na světě daleko horší věci….. ()
Co je to sláva a kdo je vlastně "slavný"? Existuje pro tohle nějaké měřítko? To se asi nedozvíme, stejně jako není tak zaručené, jestli je sláva ráj nebo peklo. Jisté je, že lidí malicherně toužících nést se na jejích křídlech bylo, je a bude vždycky hodně. Budou se donekonečna mučit vlastní prestiží a společenským postavením, mudrovat nad důležitostí vlastního ega a přínosem pro společnost... dokud všichni neupadnou v zapomnění. Téma téhle výborně vymyšlené alegorie "Hotel Hell" mi parádně sedlo do noty. Absurdní zásvětní machinace a pravidla bez zdánlivé logiky, toť svět mrtvých celebrit. A diváku nezbývá než přemýšlet, jestli se ústřední hrdinové dostali do pekla nebo zda jde pouze o očistec. Jedno je totiž jasné: na křídlech slávy se do nebe nejspíš doletět nedá. 100% ()
Během úvodních scén jsem se přistihl v menším zmatku s pocitem, že nechápu, co se vše přede mnou odehrává. Ale po 20ti minutách už film naplno přešel do velmi zajímavého fantaskního světa již zesnulých lidí včetně známých osobností, který mě hodně začal zajímat a připravil i velká očekávání, co vše přinese. S ohledem na pomalejší tempo a umělečtější háv toho Votočkův film nenabídl zdaleka tolik, kolik by šlo z podobného námětu vytěžit, přesto... pravidelná setkání a dialogy vraha s jeho slavnou obětí, posmrtný život slavných v nezájmu či zapomnění, pár dalších neotřelých situací, prostředí buksbanové zahrady či střet s vtipnou „stojící mrtvolou“ hotelového vrátníka strážícího návštěvní knihu... to vše mě dost upoutalo, ačkoliv mi ústřední příběh připadal co do jeho vedení a rozvíjení slabší. Peter O'Toole naprosto skvěle a zábavně vystihl figurku nafoukané herecké legendy, částečně si žijící v iluzi mnohem větší slávy. Oproti němu mladý Colin Firth na mě působil strašně nezáživně, průměrně a nezaujal mě ničím. Celkově jsem Na křídlech slávy rád viděl už jenom proto, že jde o jediný celovečerní film režírovaný Otakarem Votočkem, ceněným nizozemským scenáristem československého původu, ale dojmy jsem místy měl z vícera důvodů rozpačitější. [65%] ()
Jsem dost ráda, že neukázali, jak to vypadá v nebi, kde jsou normální smrtelníci – vzhledem k tomu, jak nadšeně vyřazené hvězdy působily a jak se postupně snižovala kvalita ubytování i služeb, asi to bude další důvod, proč se zatím nechystat do futrálu. Nápad je to zajímavej, ale možná by nebylo špatný trošku víc vysvětlit duševní pohnutky – na to, aby mladej zastřelil svůj idol jen proto, že mu nereaguje na dopisy, mi přišla Firthova postava až moc normální. Nějak je to takový nedotažený... O’Toole a Firth hrajou slušně, ale určitě jsem od nich zhlédla lepší výkony. Venkoncem z toho mám takovej smutně průměrnej dojem. ()
Jasný príklad toho, ako možno vyjadriť hlbokú myšlienku tak nemožným spôsobom. Nastolený problém je veľmi trefný a aktuálny aj pre dnešok: Čo znamená svetská sláva?! Kto ostáva nesmrteľným?! Tvorcovia nám predložili svoj naozaj originálny pohľad na vec. Originalita by mi nevadila, podobenstvo s ostrovným životom je celkom dobrý nápad, ale totálne to pobabrali postavou Ježiša. Aj umelecký pohľad, či extravagancia by mali mať určité hranice! (Nehovoriac o tom, že umenie by predsa malo slúžiť Pravde!) ()
Reklama