Režie:
Jason BuxtonScénář:
Jason BuxtonKamera:
Stéphanie Anne Weber BironHrají:
Connor Jessup, Alexia Fast, Michael Buie, Tanya Clarke, Alex Ozerov, Craig Arnold, Jeremy Akerman, Bill Carr, Rachael Whitzman, Chase Duffy, Kevin KincaidObsahy(1)
Problémový chlapec Sean Randall se snaží uchránit před svými spolužáky, a tak zveřejní na internetu výhrůžku smrtí. Brzy je zatčen a falešně obviněn ze strany médií a státních orgánů z plánování scénáře podobného masakru na škole Columbine (zemřelo zde dvanáct studentů a jeden učitel). Seanovou jedinou nadějí je překonat temný obraz a dokázat svou nevinu přítelkyni Deanně. Přichází ale na to, že nejhorší vězení jsou často ta, které si sami vytváříme. (Zlín Film Festival)
(více)Recenze (14)
Podle mého povedený film o předsudcích. stereotypech, šikaně. O povrchnosti lidí o tom, jak moc je pro nás jako pro společnost důležité vše jen navenek....Jak něco vypadá, co si někdo myslí, to jestli se "obrázek" shoduje se skutečností je(často) až druhořadé. Snímek se mi líbil, ale ke konci už byl pro mě těžko uvěřitelný- hlavně ten motiv s "drsným týpkem" z nápravného zařízení. Více souvislostí okolo hlavní dějové linky, by bylo fajn, stejně tak jako náhled do prožívání hlavního hrdiny. Neříkám, že plno jeho pocitů nešlo odhadnout, nebo vyvodit....ale divák je tady vážně "jen" divák a všechno pozoruje zvenku když to tak řeknu. Kdyby byly ve filmu víc ukázané emoce, myšlenky a vůbec prožívání hlavního hrdiny, dostalo by vše podle mě úplně jiné rozměry. Slabší tři hvězdičky.----"I want everyone to like me." "Everyone does like you." "They like the idea of me. They don't actually know me,"---- ()
„CO TI SVĚT UDĚLAL?…“ /// Sean je jinej. A jako k „jinýmu“ se k němu okolí chová (teda až na tu holku…). A tak se chudák dostane do průseru (kam nemůže čert, nastrčí…). A celej svět je proti němu (nepřekvapivě – je to idiot, takže co…?). Dobrej příběh, kterej může někoho ponaučit. Třeba nevyzrálý mladíky, se kterejma lomcujou hormony. Nebo ty, kterejm svět sráží hlavu a voni si ji furt nasazujou. Prostě život, kterej bych teda zrovna já asi prožít nechtěl (i když je Deanna dobrá kočka). Film si na nic nehraje. Teda nehraje si na nic víc, než na film vo klukovi, kterej se motá v problému jak vítr v bedně a snad i díky tomu rychle dospěje. Můžete se ptát, jestli to bude stačit. Mně jo. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Tvrdím, že lidi co čtou Kafku, jsou nebezpeční. 2.) Často si říkám, že svět je hnusný místo. 3.) Thx za titule „Tammi66“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Ach ano, těch teen filmů jsou opravdu mraky, ale tady jsem narazila na trochu jiný přístup než obvykle očekávám a který je mi bližší i svou uvěřitelností. I já znám spoustu takhle mladých, kteří pod slupkou oblečení, hudby, tetování a já nevím čeho ještě, působí tak, že bych je mohla mrknutím oka odsoudit, ale v nitru jsou většinou úplně jiní, stačilo by se jim k nim víc přiblížit. Tady je to jasný příklad Seana. Jediný táta mu věřil. Ano, čekala jsem všechno možné, jen ne jeho přístup ke svému okolí v různých kritických situacích a v tom dávám klobouk dolů před Jasonem, který o tom určitě ví své. Také jsem znala osmnáctiletého kluka, který na první pohled vypadal beznadějně, ale jeho jádro bylo asi takové jako měl právě Sean, ale tenhle se dvaceti let nedožil, zemřel při automobilové nehodě. A pokud vím, tak jeho kamarádi, kteří nesli rakev a vnějškem, či vyjadřováním připomínali Seana, dnes žijí normálním plnohodnotným životem, jen stačilo tu vnější slupku stáhnout a dozrát. A to nepíšu o médích a sociálních institucích, kde to považuji za zbytečné rozvíjet, to známe všichni moc dobře. ()
Blackbird nie je síce úplne dokonalý film a má svoje slabé miesta, ale mne sa veľmi páčil. Je to príbeh o tom, že konanie rodičov často ovplyvní deti, že treba dávať pozor na to, čo vyslovíte nahlas, že sila sociálnych sietí je veľmi veľká, že mladí ľudia vedia byť zákerní, a tí ostatní neodpúšťajú ... ale predovšetkým je to film o Seanovi, ktorého Connor zahral výborne. ()
Blackbird je možná až moc civilně pojaté drama. Jo, ono by to takhle asi ve skutečnosti probíhalo, protože skutečná či domnělá kriminální činnost a následné vyšetřování nejsou sledem vypjatých situací, nicméně ve filmovém podání člověk něco podobného čeká a chce. Ne že by tu dramatické momenty chyběly, ale nebylo jich tu tolik, aby dokázaly překrýt občasné režijní i scénáristické tápání. A to platí i pro herce v hlavní roli, u kterého mi chyběly výraznější emoce. Tudíž v tomto případě zvítězil obsah nad formou a divák může jen kroutit hlavou nad tím, kam až dostane nevinného kluka internetový štěk vycházející z frustrace. A to všechno jen proto, že se trošku lišil. Ale čekal jsem víc, než jen vrtění hlavou. 50% ()
Myslím si, že tvorcovia to mohli ešte viac zdokonaliť a zapracovať nad slabšími miestami (súd, profil postáv). Rozhodne to zlé nie je a ja som sa nenudil, avšak film má strašne veľa hluchých miest, niektoré veci treba ešte značne lepšie vypracovať a hlavne hlavný hrdina mi je vrcholne nesympatický. Ak si k tomu divák zoberie to, že film nefunguje ani ako súdne či väzenské drama, ani ako drama o šikane a ani ako filmová ukážka o morálke a ľudskej hodnote. Film tak vo výsledku má absolútne priemernú hodnotu, ktorú nezachránia ani slušne hrajúci herci. Mohlo to byť fakt dobré. Ale nie je. ()
Tento film skrýva v sebe tak veľa, že to až "pekné" nieje. V prom rade ten film je o tom, že život je boj a ten v prvom rade patrí hráčom. Je jedno či vyhráte alebo prehráte ale dôležité je, že ste hrali. Ono je kus pravdy na tom čo sa vraví - Porazený je len ten kto nič neskúsil. Človek ak chce pochopiť iných, musí v prvom rade začať od seba. Preto je v prvom rade toľko nenávisti medzi ľuďmi. Lebo sa nechápu. A potom nemôžu ani pochopiť druhých. Iný zase v sebe skrývajú toľko nešťastia a smútku (ako Trevor) a chcú možno len trochu pozornosti alebo dobrého slova, cítiť že ich ma dakto rád. A čo Deanna? Čakal som, že keď prišla na ten súd, že sa Sean zastane, no nestalo sa, a aj preto som sa mu trošku čudoval, že aj tak na ňu nezanevrel. Ale čo už, keď ju miluješ, nie je čo riešiť. A treba povedať, že asi sa mu oplatilo o ňu zabojovať. ()
Podľa mňa veľmi kvalitný film, hoci to zobrazenie "polepšovne" mi prišlo trochu umelé a nerealistické. To však len mierne ubralo z celkového nadpriemerného dojmu. Pekne vykreslený vír, do ktorého sa Sean dostal vďaka jednej "nevinnej" poviedke, ktorú napísal ako protiútok na školskú šikanu. Trochu ma hnevala tá Deanna, že sa správala často alibisticky - a práve ona mohla Seana kedykoľvek zachrániť od toho, aby sa zmietal v tom kolotoči krivých obvinení a trápenia. Nuž, ale každý je predsa len vo vnútri egoista. ()
Depresivní film o základních a důležitých otázkách naší doby, co nutí diváka se zeptat: " Co bych dělal?" Jako rodič, co nechce odsoudit svého syna jen proto, že ostatním se zdá vinen? Jako okolí, co slepě věří tomu, co lidé říkají o někom, kdo se jen jinak oblíká? Jako teenager, co se postaví nespravedlnosti? Film skvěle odtáhl Connor Jessup, který je rozhodně příslibem a hlavně díky němu byla z filmu cítit potřebná, ryze smutná atmosféra. ()
Docela komorná a depresívna dráma o tak trochu "inom" chalanovi (nie, nie je homo), ktorého konzervatívna spoločnosť neustále odstrkuje na okraj a ponecháva mu iba dve možnosti - poddať sa alebo bojovať. 70-75% ()
U tohohle mi filmu mi nebylo dobře. Což je vlastně kompliment - film skvěle táhne Connor, který ať dělá, co se po něm chce, anebo se staví na zadní, pořád je to špatně... ()
V malom bezmennom kanadskom mestečku je 16-ročný Sean Randall (Connor Jessup) obvinený z toho, že na svojej strednej škole chcel zastreliť celý hokejový tím. Pod ťarchou dôkazov, ktoré síce vypovedajú veľa, ale skutočne hovoria málo, je Sean poslaný do väzenia pre mladistvých. Tam začína boj o slobodu a očistenie svojho mena. Celovečerný režijný debut Jasona Buxtona z roku 2012 sleduje tému, ktorá je najmä za "veľkou mlákou" stále veľmi citlivou. Hoci do roku 2012 už viacero filmov rôznej kvality o streľbe v škole vzniklo, väčšina z nich k téme pristupuje priamočiaro, pričom sa zameriava priamo na dôsledky fatálneho konania. Buxton vo svojom filme však nahliada na problém z perspektívy "čo by bolo, keby...?", resp. iba v domnienkach. A navyše, domnienky a hrozivé predstavy možnej masakry vštepuje len do hláv ľudom v uzatvorenej komunite v malom bezmennom kanadskom mestečku. O tom bližšie neskôr. Tento filmový kúsok v mnohých aspektoch možno označiť za zaujímavý, avšak nie vždy sa pod týmto slovíčkom skrýva chvála. Príbehová rovina je jasne vytýčená, bez zbytočných vedľajších odbočiek a postranných dejových línií, ktoré by ju mohli narúšať. Do svojho stredu umiestňuje dominantnú postavu, ktorú síce tvorcovia neskôr vykresľujú ako obeť, ale nemožno si už od začiatku nevšimnúť, ako keby sa ju sami snažili zakopať pod zemou pomocou skostnatených stereotypov a predsudkov. To je na jednu stranu výhrada voči tvorcom, ale divák má tak šancu nahliadnuť na postavu Seana a jeho vnútorný svet bližšie, pričom zisťuje, že tu platí staré známe "Nesúď knihu podľa obalu". To je neskôr to, na čo sa pri súdnom pojednávaní s jeho osobou zabúda (alebo chce zabudnúť). Týmto smerom je naopak potrebné tvorcov pochváliť, pretože veľmi dobre vykresľujú uzatvorenosť, strach z inakosti a malomeštiactvo komunity mestečka, ktoré v ľuďoch prebýva a prebúdza sa s každým ďalším "lovom na čarodejnice". Divák má postupne možnosť uvedomiť si, že to, čo je na tomto filme najdôležitejšie, nie je ani tak príbeh, ale postavy. Príbeh je skôr len akýmsi pozadím, dokreslením, osobných tragédií, v ktorých jednotlivé postavy žijú alebo žili. Pretože či už je to hlavná postava Seana, alebo ktorákoľvek z dominantných vedľajších postáv, všetkých ich spája pokrivený osud a isté osobné nešťastie. Ak pootvoríme filozofické okienko, film ako keby sa snažil povedať, že dôležité je hovoriť. Hovoriť o všetkom. A najmä o zlých veciach, pretože dusiť ich v sebe je to najhoršie, čo môže človek urobiť. Silne to reflektujú najmä scény z druhého Seanovho turnusu v nápravnom zariadení. Filmu tak v žiadnom prípade nemožno vyčítať bezmyšlienkovitý príbeh, ani zle napísané postavy. Od dokonalosti má však táto snímka relatívne ďaleko. Nielenže má so zreteľom na námet pomerne dlhú stopáž, ktorá na viacerých miestach v deji pôsobí ako hluché pásmo, ale aj vďaka hercom (bez urážky) oplýva akousi "béčkovou" aurou. A hoci film nič z toho výraznejším spôsobom nepochováva, rovnako ho vďaka tomu nemožno stavať na piedestál kinematografie. Vo vodách priemeru sa nachádza aj jeho technická časť. Blackbird je, ak už kvôli ničomu inému, tak aspoň kvôli zobrazeniu spoločenského konsenzu malomeštiackej komunity, filmom, ktorý ukazuje, ako ľahko dokáže celá spoločnosť odsúdiť jedného trochu iného človeka na základe minima ničnehovoriacich dôkazov (hoci film úplne nevysvetľuje, ako to Sean s tými zápiskami vlastne myslel). Sila príbehu je vybudovaná na sile jednotlivých charakterov, ktoré tvoria nielen mozaiku osudov, ale aj kvalitatívnu chrbtovú kosť, ktorá drží film pohromade. Priemerná jednohubka o spoločenskom odsúdení kvôli inakosti s množstvom priamych referencií na Pittsburgh Penguins a Sidneyho Crosbyho. () (méně) (více)
Komorní depresivní drama o mladíkovi, který vzdoruje.(50%) ()
Příběh o lásce, osamělosti, strachu a přátelství. Sean, podrážděný gotický teenager je falešně obviněn z přípravy střelby na střední škole a končí v detenčním zařízení pro mládež kde musí čelit skupině sadistických spoluvězňů. Seanovou jedinou nadějí je očistit svoje jméno, prokázat nevinu své komunitě a dívce kterou miluje. Silný a emotivní film co určitě stojí za vidění. ()
Reklama