Režie:
František FilipKamera:
Jan KrausHudba:
Karel SkleničkaHrají:
Jan Werich, Jaroslava Adamová, Miloš Kopecký, Otomar Krejča st., Miloš Nedbal, Zdeněk Hodr, Miloš NesvadbaVOD (1)
Obsahy(2)
Nezapomenutelné herecké mistrovství Jana Wericha zazářilo před lety v televizním filmu, který získal v roce 1963 nejvyšší ocenění - hlavní cenu Gran Premio na MTF v Římě. Jako španělský místokrál v Limě v Peru na sklonku osmnáctého století je nejen stiženou dnou, ale i pochybami o věrnosti své milenky, herečky místního divadla. Své účty s nevěrnou kráskou si hodlá vyřídit velmi rázně... V režii Františka Filipa se zaskví i další naši přední herci, Jaroslava Adamová jako milenka, Miloš Kopecký v roli pobočníka, kancléř Miloš Nedbal a kardinál Otomar Krejča (oficiální text distributora)
(více)Recenze (66)
Neskutečně dokonalé herecké mistrovství Jana Wericha!!! Je až neuvěřitelné, jak hodinový film, ve kterém jde v podstatě jen o jednu věc (kočár), a navíc se o něm pouze vypráví, dokáže pozorného diváka doslova přikovat k televizní obrazovce. A to se celý děj filmu odehrává víceméně pouze v jedné místnosti! Jak říkám, skvělý scénář, skvělé herecké výkony. Myslím, že tento film patří k domácímu stříbru České kinematografie. ()
Po Baladě z hadrů a mistrném koncertu pana Wericha jsem si s chutí pustil i další dílko, ve kterém hraje. Tentokrát šlo o televizní film Kočár nejsvětější svátosti na motivy jednoaktové divadelní hry. Samotná hra má jednoduchou zápletku (viz obsah) a jde o konverzační komedii odehrávající se v jedné místnosti. Pan Werich opět ve své roli španělského místokrále v Limě exceluje. Zdatně mu ovšem sekunduje Jaroslava Adamová v roli jeho nevěrné milenky. Krásně rozehrává všechny možné manipulace, které ženy tak dovedně zvládají a španělský místokrál s ní z počátku bojuje a nakonec (rád?) podléhá. Přes jednoduchou zápletku je hra svižná a i díky poměrné krátké stopáži nezačne nudit… čtyři hvězdy. ()
Televizní klasika. Sice mě neskutečně tahala za uši "Perikolová", jako kdyby přízvisko Micaely Villegas zvané La Perricholi bylo prosté socialistické příjmení, ale budiž. Pokud kdokoli v téhle miniatuře vidí víc, než jen Werichovo sólo, tak tím lépe, protože události ze španělských kolonií byly vždycky nadmíru zajímavé. ()
Lze předpokládat, že knižní předloha svého času mohla mít (a třeba dosud má) nějakou zajímavost a právo na život, v podobě televizní hry však vyznívá jen jako kostýmní konverzačka o ničem. Vlastně o něčem přece: o Werichovi - to je vlastní téma této adaptace. Počet hvězd zaokrouhluji nahoru pro nevšední zážitek s Kopeckým: zcela přirozeně očekávám, kdy to jeho postava rozbalí a pokusí se ovládnout situaci - a on je chudák někde v půlce bez fanfár vystřelen z trenek jako politováníhodný přizdisráč, ani si neškrtne, což je u tohoto herce velký odvaz ve vztahu k diváckému očekávání. Jinak je to celé takové nic proti ničemu. Stejně jako u Uspořené libry jsem nepochopil pointu. ()
Úspěch posledních rolí Jana Wericha tkví v tom, že mu byly šité na míru. (Podobnou roli mrzoutského starce si Jan Werich ještě jednou střihl ve filmu Král a žena.) Nemusel vlastně ani příliš hrát, stačilo mu předvést sám sebe. To ale u Wericha není vůbec málo, neboť : Jan Werich je guru grotesky a šaman srandy všech občanů naší země. Byl mudřec i komik, filosofující "smějící se bestie". ()
Galerie (1)
Zajímavosti (3)
- Jaroslava Adamová vzpomínala, že jestliže měla v rámci natáčení absolvovat polibek s Werichem, nedovolil Werich nikdy víc než na vousy. (sator)
Reklama