Režie:
Juan José CampanellaKamera:
Félix MontiHrají:
Ricardo Darín, Soledad Villamil, Guillermo Francella, Carla Quevedo, Pablo Rago, Javier Godino, José Luis Gioia, Fernando PardoObsahy(2)
Oscarové argentinské drama režiséra Juana Josého Campanelly, vypráví příběh právníka na
odpočinku, který píše román a doufá, že uzavře případ jedné nevyřešené vraždy a vyrovná se s
neopětovanou lásku ke své bývalé nadřízené.
Benjamín Chaparro odchází na odpočinek z celoživotní práce u kriminálního soudu. Aby vyplnil
volný čas, rozhodne se napsat román na motivy případu, který kdysi řešil a sehrál v něm důležitou
úlohu. Motivem je vražda, která se stala v roce 1973 v Buenos Aires a pátrání po jejím pachateli.
Když však Benjamín otevře dveře do minulosti, už je nedokáže zavřít. Turbulence v Argentině oněch
časů totiž zasáhly do osudů jeho postav s veškerou silou násilí a smrti. A ačkoli si Chaparro myslí,
že jeho příběh je pouze o minulosti, pátrání v ní staví do jiného světla i jeho současný život a donutí
jej postavit se čelem k dilematu jeho dlouholeté neopětované lásky. Benjamín musí přehodnotit
své pocity, činy i učiněná rozhodnutí. A nalezení pravdy bude vítězství nejen literární, pomůže také
uvolnit cestu ke spokojenému zbytku života.
(oficiální text distributora)
Videa (2)
Recenze (169)
Velmi precizně dávkované vyprávění, které během dvou hodin prodělá několik žánrových kotrmelců, aby dospělo k předem odhadnutelnému, a odhadovanému závěru, který však přesto zasáhne. Velmi se mi líbila formální dokonalost, propracované postavy i inteligentní scénář, který pozvolna dávkoval veškeré zvraty a změny úhlu pohledu na vyprávění v tomto pomalu plynoucím dramatu. ()
První slovo, které mě napadá krátce po zhlédnutí je zklamání. K filmu jsem totiž přistupoval jako k oscarovému snímku, takže jsem čekal něco opravdu výjimečného. A dostalo se mi… zajímavého španělsko-argentinského filmu, který je moc dlouhý. To je má největší výtka. Jinak ale musím film pochválit - má pár vyloženě dokonalých scén (výslech, výtah, proslov o tom, co vše můžeš změnit, ale stejně ti vášeň zůstane). Navíc ten konec se mi dost líbil a chvíli jsem uvažoval, že bych mohl i zvednout hodnocení, ale to bych byl neobjektivní. Nevím, jestli si tento film plně zasloužil Oscara, ostatní snímky, které byly nominovány v jeho kategorii, jsem zatím neviděl, ale celkově můžu říct, že se mi film líbil. I přes tu délku věřím, že si jej někdy dám znovu a tentokrát k němu nebudu přistupovat s tak vysokými požadavky (kdo ví, možná proto jsem byl zklamaný). Prozatím čtyři hvězdy. ()
Zjevně i v Argentýně už přišli na to, jak lze snadno dosáhnout na plešouna, stačí napsat crap typu New York Times Bestseller a je nevyhnutelně jejich. Aneb laciný, nedotažený a místy až televizně působící mix naprosto všeho, co si nenáročný divák a akademici mohou přát, máte tu bezchemickou lafstory, detektivku o kvalitě Martina Tomsy a do toho všeho politickou situaci, která je podaná tak obsáhle, jako odstavec z učebnice dějepisu pro základní školy. Nic z toho neni samozřejmě dotažený do konce, vše je jen tak naťuklé, bez vysvětlení, zbytečné a zároveň tak k nevydržení natahované, že to po první hodině máte chuť zabalit, protože jste jako já zapomněli, na co to vůbec koukáte, co to je za lidi, co vůbec řeší a proč se snaží v extrémně nepovedených flešbecích do mladých let vypadat mladší jen pomocí změny blbě padnoucí paruky, když ksichty maj pořád stejný, byť jsou o třicet let starší/mladší. Nevim. Nepobírám to, dost možná proto, že jsem se v tom maskérskym bordelu po prvních dvou minutách nevyhnutelně ztratila. ()
Já jsem viděl především romanci. A nedošlo mi něco, co v tomto příběhu evidentně mělo mít zásadní roli - totiž proč si ústřední pár nemohl padnout do náruče dřív, než rozlouskli starý kriminální případ. Jsem nejspíš natvrdlý. Jako takovému mi smíchání příběhů a žánrů připadalo vykalkulované. Tváří se to postmoderně, ale spíš bych řekl, že jde o romantický příběh toho nejklasičtějšího střihu: milenci překonávají nástrahy a úskalí, aby nakonec byla svatba. Jenže ty nástrahy jsou neobvyklé, a popravdě řečeno, nesmyslné. ()
Snímek, který mezi zdejšími uživateli vyvolal tak rozporuplné reakce (a mnohdy i značnou vzájemnou nevraživost, pohříchu plynoucí z rozdílného vkusu) ve mě vzbudil nemalou zvědavost a shlédl jsem ho s opravdovým zájmem. A za sebe musím říct, že jsem rozhodně nelitoval. Nenašel jsem v něm bůhvíjaká filozofická poselství a skryté významy, ale už vůbec mi nepřipomínal pokleslou a nudnou telenovelu.Tento dobře napsaný a výborně vypointovaný příběh, vypovídající mimo jiné i o složité argentinské minulosti, mne jednoduše bavil a nenudil jsem se u něj ani chvilku. ()
Reklama