Režie:
Renny HarlinScénář:
Mikko AlanneKamera:
Checco VareseHudba:
Trevor RabinHrají:
Rupert Friend, Emmanuelle Chriqui, Richard Coyle, Heather Graham, Johnathon Schaech, Rade Šerbedžija, Andy Garcia, Val Kilmer, Mikko Nousiainen, Antje Traue (více)Obsahy(1)
Na Kavkazu zuří válka mezi Ruskem a Gruzií. Do této válečné oblasti přijíždí americký novinář a jeho kameraman, aby zdokumentovali situaci pro svoji televizi. K ruce mají místního člověka, který jim má dělat průvodce a tlumočníka. Když se všichni tři dostanou do křížové palby, přestane jim jít o reportáž a začnou bojovat o holé životy. (toy79)
(více)Videa (1)
Recenze (125)
Tak trochu novinářská propaganda, ale tak proč ne. Toho národního hrdinu jsem mu docela i věřil. Nebývale osobní vztah dvou hlavních hrdinů - prst nahoru. Co dokáže Harlin natočit za 20 mega - opět palec nahoru. Není to sice rozmáchlé a technicky tak vycizelované jako jiné snímky s větším rozpočtem a podobnou tématikou, ale v rámci "independent style" je to povedená věc. Jednoduchost, přímočarost. Základní věci a hodnoty jsou zde řečeny naprosto jasně a bez skrupulí. A ůvodní scéna v autě je jedna z nejlepších co jsem kdy viděl. ()
Mám síce rád tento tip filmov, ale toto ma akosi nezaujalo. Od môjho obľúbenca R.Harlina čakám o dosť viac. Neverím že tvorca hitov ako Die Hard 2, Cliffhanger či Deep Blue Sea robí takéto (podla mňa) nemastné-neslané tituly. Val Kilmer je tu zbytočný, Dean Cain plochý ( ako vždy ) a neverím že velikán ako Andy Garcia padol až takto hlboko. ()
PRVNÍ OBĚTÍ VÁLKY JE PRAVDA..... /// Těžký je život válečnýho novináře pod palbou separatistů. Práce, při který jde o víc než o peníze, přináší nevšední zážitky. Pohled na skutečný Rusko – Gruzínský konflikt, snaha prezidenta Saakašviliho o řešení situace......politickou PRAVDU bych tu však nehledal(a). Spíš bych se těšil(a) na film s velkým počtem komparsu, solidními válečnými scénami, dobrým napětím, rachotem bitevních vrtulníků a objímačkou (s hubanem) v polozničeném Gori. Pohled na několik srpnových dní roku 2008, jenž mohli zastínit olympiádu v sobě nemá tolik autentičnosti jako Shake Hands with the Devil, ale je mu podobný v mnoha směrech. A R. Harlin z toho vymačkal asi víc než se dalo! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Zjistím, že letící Suchoj nepřináší novomanželům (jenom) štěstí. 2.) Chci vidět novináře s největší ,,klikou“ na světě. 3.) Jsem uvězněnej novinář a mám paměťovou kartu plnou záběrů. Válečných. 4.) Přemejšlím, jestli je XXI. století konečně ta doba, kdy se dá ukrýt v kostele. 5.) Chci mrknout na konflikt, ve kterým byl prezident V.Klaus na straně Rusů a česká vláda ,,fandila“ Gruzíncům. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE *** NAPĚTÍ *** ()
Film o konfliktu mezi Ruskem a Gruzií o jižní Osetii a severní Abcházii, je jedním z mála válečných filmů, které jsem zhlédla v dospělosti, po někdejším absolvování hromadných školních akcích, které mi tento tento typ filmu „na věky” zhnusily. Porovnám s jiným filmem stejného žánru, který jsem měla tu čest vidět, s britskými Válečníky (i když to je porovnání jablek z hruškama : -)), ale co - oboje je ovoce; oba filmy jsou válečné). „5 Days” byl méně realistický a o cosi romantičtější. Trochu méně genocidy (byl to opravdu vojenský konflikt, nikoli občanská válka) a o "trochu" lepší vojenská technika (taky to bylo cca o 15 let později). Herecké výkony byly také nepochybně lepší u Válečníků. V tomto filmu novinář nebo vlastně válečný zpravodaj - Rupert Friend - a přestože se na něho moc hezky dívalo a docela dobře umí i hrát, na vše sám nestačil. Pány jistě zaujala krásná politoložka (Emanuelle Chriqui), jež se vrátila z Ameriky (ze studií) do Gruzie učit) ale jinak už vynikly jen záporné nebo téměř záporné postavy (Rusko bylo vyobrazeno jako agresor a nepřítel). Ve Válečnících byla láska (zakázaná, k vdané ženě) tak nějak jen naznačena, tady byl romantický vztah více viditelný a taky dobře skončil (typickým hollywoodským happyendem), takhle by to nebylo ani v životě natož ve válečném konfliktu (s realitou v citovém vztahu při válečném konfliktu jsme se spíše setkali ihned na začátku filmu při misi v Iráku). Přes výš uvedené jsem si "s mrazivým pocitem v zádech" při pohledu na bombardující stíhačky a letadla uvedomila, že kdyby u nás (tenkrát ještě) Sověti v roce 1968 chtěli skutečně bojovat, tak to asi vypadalo úplně jinak... ()
Trochu ohľadom objektívnosti filmu. Rusi tu rozhodne nie sú démonizovaní. To, čo ukazoval film, je relatívne slabý odvar toho, čo sa v praxi deje v ruských konfliktoch. Minimálne, tie dievčiny by neostali bez znásilnenia. Čo sa tíka ale druhej strany, tak tam určité provokácie boli a Saakashvili je skorumpované hovädo, ktoré uvrhlo krajinu do mizérie. Pravdivá je ale jeho prozápadná orientácia a navonok imidž reformátora. A práve inklinácia k západu bola tŕňom v oku Rusov. Pravda, tiež je, že USA sa na Gruzínsko vysrali a EU sa len veľmi pomaly a opatrne dokopala k aktivite. Otázke aké kto mal možnosti, ale túto "Game of chicken" Rusi vyhrali. Takže k filmu. Vidíme dojemný príbeh vojenského novinára, ktorý pobehuje v konfliktnej zóne a snaží zachrániť kožu sebe, iným, ale hlavne ochrániť datovú kartu s nahrávkami vojnových zločinov. Film má celkom veľa známych (aj keď druhotriednych) hercov. Ale Kilmer, Garcia, Šerbedžija, Spaech, Heather Graham a Dean Cain majú len malé úlohy. Vojenské filmy pozerám málo, (stačí mi, že sa o konfliktoch učím), takže možno budem trochu nadhodnocovať, lebo nepoznám techniky a postupy v žánry. Nechýba napätie, akcia, slušné zobrazenie konfliktu, aké také emócie, nejaké trefné hlášky a slušný záporáci. Čiže výsledné znenie? 70% a prikloním sa k vyššiemu hodnoteniu, lebo fakt nemám rád ruskú vojenskú a zahraničnú politiku. ()
Galerie (19)
Zajímavosti (5)
- Andy Garcia bol do úlohy gruzínskeho prezidenta Michaila Sakašviliho obsadený z dvoch dôvodov: medzi oboma pánmi je istá podoba a Garcia je zároveň Sakašviliho najobľúbenejší hollywoodsky herec. (m.a.t.o.)
- Gruzínska armáda poskytla na natáčanie obrnené vozidlá, zbrane, vrtuľníky a dokonca aj svojich vojakov. (m.a.t.o.)
- Ve skutečnosti Osetie byla vždy sporné území a mnozí Gruzíni ho považovali za své vlastní, protože to tak bylo dříve, a ikdyž se Osetie oddělila, Gruzíni stejně věřili verzi, že je k tomu nabádalo Rusko. Jedním z lidí, kteří tuto tezi přijali, byl i prezident Saakašvilli, který už nejedenkrát vyhrožoval i Rusku i Osetii, že uskuteční výpad. Nikdy však výhružky nesplnil, a proto ho moc lidí nebralo vážně. Ovšem po vzájemné dohodě ze strany Kremlu i ze strany Osetie byly na území vyslány ruské jednotky, které měly stejnou funkci, jako americké základny v Iráku, a to odstranit stupňující se napětí. Ovšem Saakašvilli se jen lehce nevzdal, počkal na výhodný moment a zaútočil. V době expanze, kdy ruské jednotky sídlily v Osetii, by byl odpor ruských jednotek ze strany Evropy a Ameriky považován za akt útoku, tudíž by bylo obviněno Rusko. Prvním a posledním místem boje byla vesnice Cchinval, kde sídlilo nemalá ruská jednotka. V případě jejího zničení by to znamenalo prakticky maximální krach ruské obrany, což se také stalo. Ruský odpor byl okamžitě potlačen a Kreml byl postaven před nelehké rozhodnutí. Pokud Rusové nezasáhnou, budou obviněni z toho, že jen tak přihlíželi bombardování Osetie ze strany Gruzínů. Kdyby ale zasáhli, byli by považováni za provokatéry. Zajímavé je také to, že Cchinval se nachází v dostatečné dáli od základny, která se tak jen jmenuje. Nejdříve dopadla stovka raket "Grad" na vesnici a pak byl uskutečněn i útok na základnu. První raketa dopadla na domov důchodců. Po 5 dnech byla Gruzinská armáda potlačena. Filmové zpracování příběhu je tak od reality značně vzdáleno. (vimanzen)
Reklama