Režie:
Eva DahrKamera:
Harald Gunnar PaalgardHrají:
Mikkel Bratt Silset, Harald Rosenstrøm, Annie Dahr Nygaard, Emilie K. Beck, Thorbjørn Harr, Rebekka Karijord, Glenn Erland Tosterud (více)Obsahy(1)
Georg žije se svojí matkou Veronikou v Oslu. Ke svým šestnáctým narozeninám dostane dlouhý dopis od svého otce, Jana Olava, který napsal před svou smrtí, když Georgovi bylo pouze šest let. Tentýž den jede Georg do hor, aby vyfotografoval vzácný nebeský úkaz. Dopis jeho otce ho velmi zasáhne a vzpomínka na něj mu přinese rozpolcené pocity. Přesto si ho vezme s sebou. Na cestě do hor ve vlaku potká Stellu, která je ve stejném věku jako on. V dopise se ho otec ptá na základní existenční otázku: Jaký je vlastně smysl života, když stejně všichni umřeme, dokonce i když jsme momentálně na jeho vrcholu? Chtěli bychom se narodit do tohoto světa, kdybychom měli možnost výběru? Ale dříve než Georg bude moci odpovědět, bude mu jeho otec vyprávět příběh o Dívce s pomeranči, kterou potkal v roce 1982. (Severská filmová zima)
(více)Recenze (43)
Ne, tohle přeci nejde srovnávat. Kniha příběh příjemně pozvolna posouvá kupředu, nijak s tím nespěchá, všechno má svůj čas, hraje na tajemno-pohádkovou atmosféru při vyprávění. Je to proloženo filozofickými úvahami o životě, smrti, lásce, vesmíru. Zatímco film nám celý příběh předhazuje hned, nezdržuje se zamýšlením, jde tam jen o tu dějovou linku. Je pravda, že mi taky chybělo ono větší skrývání, kdo se ve skutečnosti skrývá pod Dívkou s pomeranči, nechtěla jsem to vědět hned, ale zatímco kniha měla na odkrytí několik mých večerů před spaním, film na to měl jenom hodinu a půl - což je na tohle málo. Ale i tak mě poměrně mile překvapil, lišil se od knihy a to mě potěšilo. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $308,110║ ()
Neměla jsem možnost číst knižní předlohu a tak nemůžu srovnávat, ale celý snímek mě dostal do jakéhosi euforického rozpoložení a 84 minut jsem přemýšlela o křehkosti bytí, o hvězdách, o lásce, o přítomnosti a minulosti, která se nedá vrátit, ale možná lépe pochopit. Celé to bylo takové pohádkově křehké a jemné s moc hezkým hudebním podkresem. ()
Dalo by se říct, že se uživatelé čsfd dělí na dvě části - jedni jsou zvyklí a preferují americkou tvorbu, (přídaně evropskou, asiatkou ...) a podle ní hodnotí filmy a píší komentáře. Tak je tu spíše malá skupinka lidí, co je ochotná podívat se i na něco jiného než na.... film na vrcholu žebříčku (na americký trhák, svůj žánr) a tu jinakost nestrhat odsuzujícími komentáři. Já nechci srovnávat, pro mě je důležité, co film způsobí uvnitř. Pro mne má Dívka s pomeranči poselství. ()
Čekala jsem norskou depresi šmrncnutou španělskou divokostí. Dostala jsem tuctovou nudu amerického střihu. Ve filmu zazněla pěkná hudba a byl vidět skutečně hezký sníh. ()
Stejnojmenná knížka od Josteina Gaardera není v první řadě určena dospělému čtenáři, je hlavně pro čtenáře v pubertálním věku. Proč to tady píšu? Inu, protože film je dle mého natočen s příjemnou až opatrnou křehkostí, která tento věk zcela vystihuje. Ano kniha je mojí srdcovou záležitostí, film nikoliv, ale i při drobných dějových změnách má svůj jasný smysl a poselství. Cyničtí prskači si tu můžou plivat o sladkobolné romantice, ale já tvrdím, že pokud tohle má být žánr teen či young adult, tak je vše v naprostém severském pořádku! 60% ()
Taký príjemný film, veľmi sympatickí hlavní hrdinovia a pekná muzička ... ale ... väčšina toho čarovného z knihy sa vo filme vyparila, ostala tam len malá časť ... ale ostala :-) ()
Prachmizerná adaptace knihy Josteina Gaardera. ()
Pomeranče ať si nechá...takhle flákota hovězího, kdyby byla... ()
Pomerančový film o jedinečnosti okamžiku, o síle opravdové lásky a o tom, že minulost by nám neměla být na obtíž a tížit nás jako koule u nohy, ale spíš bychom se z ní měli poučit, přijmout ji za svou a žít přítomností. Celá ta linka kolem veverky se mi moc líbila. I to zdůvodnění. Příběh Georga už mě tak neoslovil. Ale i tak je to výjimečný film. Měla bych si přečíst předlohu. Miluju knížky Josteina Gaardera, které jsou sice primárně psané pro děti, ale je v nich tolik opravdovosti, že je můžou číst i dospělí. ()
Příběh vyprávěný skrze dopis od otce, tedy jinou generaci, sekunduje podobné milostné lince syna. Vychutnal bych si více tajemný příběh o dívce s pomeranči. Smyslné bytí na tomto světě mě neuchvacuje tolik jako dobře připravený milostný prožitek. Škoda nepostřehnuté odpovědi, proč musel mladík čekat na dívku s pomeranči půl roku. Ve filmu nakonec není stejně vůbec důležitá. ()
Představte si, že jíte nutelu. Sníte jednu lžičku a pochutnáte si. Dáte si několik dalších a pořád jste spokojení. Pak se ale přestanete kontrolovat, vyjíte celou sklenici najednou, zjistíte, že je vám špatně a na sladké vás na dlouhou dobu přejde chuť. Přesně takové jsou účinky této ufňukané romantiky. ()
Civilní dramedie na velkolepé téma, která však - až na pár z atmosféry vytržených citátů - nesklouzává k existencionálním kecům, ale příjemně osmdesát minut plyne. Kouzelná Annie Dahr Nygaard. ()
Pozměnit scénář oproti předloze nebyl vůbec špatný nápad, těm co knihu nečetli to může být jedno a ti co ano dostali něco navíc. Prolínal se tak starý známý příběh Jana Olava a poupravená linie s Georgem. Zásadní problém filmu je, že vše působí příliš uspěchaně a instantně, tedy jako pravý opak toho co nám nabídl Jostein Gaarder. Magická atmosféra se nemá čas utvořit, dívka s pomeranči (ač dobře obsazená) nepůsobí tajemně ani pohádkově. Zatímco konec knihy silně zapůsobí, tak film akorát skončí. Jako romantika slušné, jako adaptace Dívky s pomeranči průměr. 70%. ()
3* a to jsem ještě hodně mírný. Byl by to hezký příběh, nebýt tolik času v té linii syna (kterému prý bylo 16, vypadal na 20 a choval se na 5). ()
,, Čím krásnější je žít, tím těžší je umírat ". Film, který donutí zastavit se a popřemýšlet , protože ,, žijeme jen jednou a to právě teď". Knížka stojí též za povšimnutí. ()
Velmi solidní romantické drama, které nenudí a díky úžasnému severskému prostředí má skvělou atmosféru. Příběh je velmi zajímavý, a i když to po chvíli divákovi doklapne, vůbec to není na škodu. Zajímavá kamera a nádherná krajina plná sněhu hrají prim. Sympatičtí jsou také všichni herci, mezi kterými funguje chemie a jejich vztahy jim lze bez problému věřit. Zmínil bych ale Annie Dahr Nygaard, která je fakt kouzelná a charismatická. Na můj vkus to šlo moc po povrchu a hlavně vztah toho mladého kluka s tou holčinou z kurzu je trošku navíc, ale chápu to. Solidní a příjemné drama s romantickým nábojem. 70% ()
Takhle nějak by se měly adaptovat knížky. Předlohu jsem četla nedávno a kupodivu nepřišlo po shlédnutí filmu rozčarování, jak tomu obvykle u adaptací bývá. Vystřihnutí některých scén z knihy, filmu prospělo, stejně jako přidání některých konfliktů a postaršení Georga. Vše mělo vést (a vedlo) k dosažení stejné atmosféry jako v knize. Jen ta norština je lehce šílená :) ()
Magický, zvláštní atmosférou prodchnutý snímek s poetickým názvem, natočený v seversko-jižanské koprodukci, s existenciální tematikou a hned dvěma romantickými příběhy. Nikterak komplikovaný, ale příjemně natočený, spíše odpočinkový. ~ Dvě střídající se časové roviny, přičemž jedna se odehrává v přítomnosti a druhá v minulosti (o oné tajemné Dívce s pomeranči, a to díky dopisům adresovaným hlavnímu hrdinovi), divákovi sdělují relativně banálně relativně banální životní pravdy. Appelsinpiken je o pomíjivosti okamžiku, o nutnosti žít přítomností (a nemilou minulost hodit za hlavu), o různých podobách lásky (otec – syn, muž – žena), o (ne)existenci jedné / pravé / věčné lásky... ~ Zde diskutované režisérčino (ne)držení se stejnojmenné knižní předlohy Josteina Gaardera nemohu posoudit, jelikož jsem ji nečetl. Nebudete-li však od snímku čekat příliš, dostane mnoho. I tak trochu nadhodnocuji... ~ ~ Žijeme jenom jednou. A to právě teď. ()
Jostein Gaarder napsal knížku, z které posadit se na prdel není ostudou. Naproti tomu Eva Dahr natočila film, z kterého se nepozvracet je ostudou. Vzít originálně pojatý romantický příběh z knihy a vypiplat z něho jen tu omáčku polibků a zjihlých pohledů není zrovna um z nejvyšších. Pokud se štáb rozhodne zničit knihu, měl by ji ničit s úctou k oné knize. Ne ji pohladit, s úsměvem rozevřít stehna, znásilnit a spokojeně odkopnout. Norský film postižený americkým pojetím. Kam to v tom potrácení vlastních osobností dojde? V hajzlu už to je. Kam dál? ()
Reklama