Režie:
Dušan KleinScénář:
Václav ŠašekKamera:
Jiří MacháněHudba:
Zdeněk MaratHrají:
Eduard Cupák, Małgorzata Potocka, Petr Haničinec, Juraj Ďurdiak, Libuše Geprtová, Ivan Luťanský, Karolina Slunéčková, Josef Somr, Věra Galatíková (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Tenisové kurty, kdysi symbol buržoazní dekadence, jsou stále nebezpečné - nadějná hráčka tam dokonce přijde o život! Kriminalisté rozmotávají složité předivo vztahů, které zavražděná měla k různým lidem, najmě k mondénnímu překladateli a jeho synu... Příběh sice neobsahuje žádné logické prohřešky, ale odvíjí se pomalu a bez nápadu, spadá do linie unylých, bezbarvých detektivek, jaké vznikaly v 70. letech. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (43)
„To mám tak ráda, to tedy mám moc ráda. Ten jed co vjel mi pod kůži, když spávala jsem na růžích. Co z toho mám?“ Upřímně moc nechápu, co z toho mají všichni ti, co zde tento film hodnotí či komentují jako něco spíše průměrného, či možná dokonce i podprůměrného. Mě tedy toto psychologické drama s detektivní zápletkou docela chytlo za srdíčko, jak se říká. A určitě to nebylo jen díky té dech beroucí písní Marie Rottrové. Téměř magická mi přišla kamera (zvláště ve flashbackách pojatých, jako by se vše odehrávalo v nějakém snovém oparu). Výborný byl určitě i Eduard Cupák v hlavní roli. On tyhle psychologické role myslím vždy uměl. Polskou herečku Małgorzatu Potockou (představitelku zabité Lucie) jsem viděl poprvé, ovšem byla veskrze kouzelná (i díky dobře zvolenému dabingu Marty Vančurové). Praxi tehdejší doby občas dabovat české herce moc nechápu, a řekl bych, že jak Libuše Geprtová, tak třeba i Evžen Jegorov by v originále jistě nezněli hůř než, když je namluvili Libuše Švormová a Oldřich Janovský. Ale tohle je za mě u tohoto filmu snad jediná vada na kráse… Příběh muže středního věku, který ač již mnohem dříve rezignoval na svou otcovskou roli, nyní dělá co může, aby svého syna nejen našel, ale hlavně aby jej zbavil veškerého možného podezření z neúmyslné zabití při autohavárii, mi jinak nepřišel ani unylý, ani zdlouhavý. I celá ta zápletka v podobě jejich vzájemné rivality v lásce ke krásné ženě mi dávala smysl, a když pak na konci filmu syn svému otci vyčítá, že mu ji „ukradl“, bylo mi obou mužů dost líto, neboť bylo zřejmé, že to odcizení mezi oběma je patrně již definitivní. Inu jak zpívá Marie Rottrová: „Co je na střepy, už se neslepí….“ PS: Ve filmu mě zaujaly i mnohé dialogy plné zajímavých myšlenek, ať už plynuly z rozhovoru hlavního protagonisty s Lucii (viz např. když spolu dotyční vedou diskuzi zda platí, že „láska je vždy vítězstvím toho, kdo miluje méně“) či je coby bonmoty pronáší postava velmi zajímavě ztvárněná Josefem Somrem (viz třeba „Kdo se chce mít jako prase v žitě, musí být svině). ()
Zvláštní kriminálka, ve které celkem o nic zvláštního nejde, detektiv Haničinec ani celkem nemá po čem pátrat a jen tak bezděčně zasahuje do děje. Hlavní postavou je Eduard Cupák, který většinu filmu vzpomíná na svou "milenku", která zemřela za podivných okolností při autonehodě. Pomalý, nezáživný snímek bez výraznějšího emočního zážitku. ()
Ten oficiální text distributora je trochu zavádějící. Ve filmu jde totiž o vyšetřování autonehody, kdy řidič z místa nehody uteče a spolujezdkyně zemře, ale to je celkem jedno. Potom probíhá samotný vyšetřování a to se různě prolíná se vzpomínkama hlavní postavy (Eduard Cupák). Jinak mě na filmu překvapilo, že v hlavní roli byla nějaká hérečka, kterou jsem nikdy v jinym filmu neviděl. Později jsem zjistil, že je z Polska. No nevim, proč v českym filmu hrála polská hérečka... ()
"Kam nikdo nesmí" jsem nikdy jako kriminální film nebral. Film sice začíná jako klasická kriminálka, ovšem v zápětí se změní v psychologické drama o vzpomínkách muže, který zavražděnou miloval (ve flashbackách se dozvíme leccos o jejím životě) a nyní hledá svého syna. Taková one man show Eduarda Cupáka, který byl vynikajícím hercem a ani jeho zdejší výkon jeho renomé nekazí. ()
Psychologické drama s kriminální zápletkou. Policisté jsou v příběhu okrajoví. Podstatnější jsou psychologicky vykreslené postavy a herecké výkony, které udrží diváckou pozornost. Jednoduše chování hlavního hrdiny (Eduard Cupák) shrnuje jeho přítel (Josef Somr): "Kdo si chce žít jako prase v žítě, musí být svině..." ()
Galerie (5)
Zajímavosti (4)
- Tenisové dvorce v Praze - Motole, kde se natáčelo, patřily v v té době TJ VŠ Praha. Mládežníci z klubu jako kompars dostali 4 dni školního volna. (peplir)
- Ve scénách následujících po sobě Valenta (Eduard Cupák) nejdříve mluví s postavou Rudolfa Vodrážky jako tělocvikářem svého syna a posléze s Jarmilou (Karolína Slunéčková) jako svojí exmanželkou. Paní Slunéčková a pan Vodrážka byli v soukromí manželé. (Ganglion)
- Ve filmu zazní převzatá píseň „Je suis malade“, v české verzi „To mám tak ráda“ nazpívaná Mariií Rottrovou. Český text napsala Jiřina Fikejzová. (sator)
Reklama