Režie:
Pavel HášaKamera:
Eduard LandischHudba:
Štěpán KoníčekHrají:
Petr Kostka, Slávka Hozová, Daniela Kolářová, Václav Postránecký, Vladimír Dlouhý, Jiří Zahajský, Jaroslava Tvrzníková, Jarmila Krulišová, Libuše Švormová, Svatopluk Beneš, Jarmila Smejkalová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Blíží se vánoční svátky a s nimi přichází i chvíle překvapivých příhod a nenadálých setkání. Třeba takových, jaké zažili dva nerozluční přátelé a staří mládenci v televizní komedii režiséra P. Háši. Karel (P. Kostka) a Saša (V. Postránecký) dostali nové byty na sídlišti. Saša se těší, že si konečně budou užívat život a také skutečně nutí Karla chodit do zábavních podniků. Jenže vše změní náhoda, protože při stěhování Karel zjistí, že o poschodí výš bydlí jeho první láska Eva (M. Špánková-Hozová), kterou kdysi ztratil vinou své nerozhodnosti. Setkání na Štědrý večer se ukáže být osudovým… (Česká televize)
(více)Recenze (37)
Tedy kde se v tomto filmu bere Stella Zázvorková a jak je možné, že se uvádí, že je to komedie? Nudné panelákové socialistickovánoční předlouhé blues...prázdné interiéry, prázdné dialogy... A jak vidím podle uživatele sator, servírují nám toto televizní dramaturgové kolem Vánoc opakovaně. Ale proč? I když, letos (29. 12. 2012) běžel tento filmový útvar mezi 1 a 2 hodinou ráno. ()
Mohla bys mi půjčit pánev?, zeptá se Petr Kostka své bývalé lásky (Slávka Hozová) krátce poté, co ji znovu objevil v jakémsi šedivém socialistickém paneláku, kam se právě nastěhoval. Typická dobová slátanina, jejíž umakartový lesk ovšem za těch bezmála čtyřicet dekád povážlivě pobledl. Scénář je nepoužitelný, herci otřesní a fakt, že prim tady hraje cosi jako digestoř je fakt neskutečnej bizár. ()
Z naprostého televizního dna povznáší tento výtvor jen odzbrojující bezbrannost Slávky Hozové. A to ovšem jen nezáměrně. Její postava je stejně tak nevěrohodná jako ta Kostkova, která provází diváka celým tím „děním“. Ta Kostkova – není to ani hrdina ani antihrdina, právě jen „postava“ – se vymyká vší normalitě i abnormalitě. Jedná zcela mimo život – téměř až mimozemsky. Gesta a slova volí zcela nahodile, právě jako náhodně jedná. Zato sociální prostředí jsou odpozorována neomylně a právě tak neodchylně i prezentována v normalizační interpretaci: velkoměstský lokál (cosi mezi barem a bordelem) je ještě stravitelný (jakkoliv se mi nechce věřit, že nějaký zdejší podnik byl zkraje osmdesátých let vybaven telefony u stolků), zato „maloburžoazní“ rodina kulturně žijících starých manželů se „starou pannou“, která zůstane v třídně rozdělené společnosti „na ocet“, je zkarikována opravdu ohavně. Vrcholem je ovšem socialistický panelák s odposlouchávacími odsavači par – myslím, že nejednomu divákovi na Jižním městě i jinde tehdy u večeře zaskočilo. ()
ne teda,slyšela jsem o podniku s telefónama na stolcích a přišlo mi to úděsné,ovšem že to bude až tak,to jsem nečekala..... film samotný mi vtipný nepřišel,přestože je prezentovaný jako komedie,ale nepřičítám to nijak době vzniku - v socialistickém ovzduší,vždyť i v té době vzniklo pár komedií,které se komediemi nazvat dají...prostě se to nějak nepovedlo ()
Pokud chcete vidět normalizační vánoční drama u prostředí panelového sídliště tak prosím... Komedií bych to rozhodně nenazval. Sice v tom hraje Kostka s Postráneckým a další škálou dnes ceněných herců, ale to je asi to jediné co celé to dílko drží nad vodou. Z toho panelákového holobytu a zeleného lina hlavního domovního schodiště na mne dýchla dávná pachuť Jižního města...Dívat se hoďku a půl, jak Kostka během vánoc přemítá zda si vezme Kovářovou nebo Honzovou... to je celkem hodně minut... Jinak i mne udivil ten podnik s telefony... Dávám jen dvě kolečka salámu. * * ()
Galerie (12)
Zajímavosti (3)
- Poslední film herečky Jaroslavy Tvrzníkové před emigrací. (M.B)
- V televizi běží koncert francouzského šansoniéra Gilberta Bécauda. (Snorlax)
- Scény v bytech se natáčely ve studiu, v oknech jsou jasně vidět kulisy sídliště. (M.B)
Reklama