Tak se ptám
Režie:
Jiří AdamecScénář:
Otto ZelenkaKamera:
Antonín KovácsHudba:
Josef SpitzerHrají:
Karel Roden, Vilma Cibulková, Věra Galatíková, Petr Haničinec, Zdena Hadrbolcová, Karel Augusta, Jan Přeučil, Jan Teplý st., Pavel Vítek, Míla Myslíková, Milan Klásek, Božena Fixová, Janusz Klimsza (více)Obsahy(1)
Přemůže láska alkoholismus? Mladá dívka Martina (V. Cibulková) chodí s Jardou (K. Roden), který si rád posedí s kamarády v hospodě. Na začátku vztahu to Martina nepociťuje jako problém, ale když otěhotní a zjistí, že Jarda neplní své sliby a je nespolehlivý, dívka se velmi rozmýšlí, jestli má vstoupit do manželství za každou cenu. Obavy, že alkohol může být pro Jardu důležitější než rodina, jsou namístě… (Česká televize)
(více)Recenze (50)
Pokus o sondu do problému alkoholismu 1) trpí nevěrohodným scénářem a celkovou plakátovostí._____ 2) Unylé výkony herecky dosud očividně nezralé 19leté Vilmy Cibukové a 20letého Karla Rodena rozpačitost z díla jen podtrhují._____ 3) Pouze skvělý Jan Teplý st. (Martinin otec - alkoholik) stojí za zmínku._____ 4) Zaujali mě i hospodští chlastací kumpáni ne snad pro své herectví nebo role, ale protože to tehdy byli mladí pěkní kluci. 21letý Janusz Klimsza (Radek), 19letý Jiří Valšuba (Vašek) a vskutku přitažlivý 20letý Pavel Vítek (Tonda)._____ 5) Výstižné komenty: Snorlax***, WANDWALL***, Maq***. ()
Bylo vidět, že Roden s Cibulkovou hráli před kamerou poprvé, horší ovšem je, že před televizní, před filmovou by se aspoň daly upravit dialogy v postsynchronu, ale takhle byly k uzoufání přehrávané, umělé, nereálné. Jarda zde navíc působil jako hlupec, snadno ovlivnitelný partou ztroskotanců z hospody, Martina zas jako husa, která nedopřeje svému protějšku ani pár piv po práci. Ostatní hráli celkem fajn, obzvlášť zmiňovaný Jan Teplý v roli otce Martiny coby těžkého alkoholika, ale hlavní dva protagonisté nikoliv. O alkoholismu jsou určitě lepší filmy: Ikarův pád, Tažní ptáci, Zjasnělá noc, Naděje s Hrušínským... ()
Tato legendární inscenace je pro mě to nejvtipnější, nejneuvěřitelnější a nejzběsilejší ztvárnění mezilidských vztahů, co jsem v poslední době viděl. Věru nevím, co vyzdvihnout nejdřív. Snad příběh Jardy, kterej je pokládanej za alkoholika a je vláčen po psychiatrech poté, co má za sebou teprve pár návštěv hospody. Z jiného světa je i Cibulková, která se rozbrečí pokaždé, když si Jarda dá pivo a nakonec před ním proto zatají i jejich děcko. Nezklamal ani mistr normalizačních telenovel Haničinec, kterej zas jen někde bezradně postával v trenkách a jednou se směšně pustil pěstičkama do Jardy (takhle se podle mě perou buzíci) s komentářem: "Tumáš, tumáš, tumáš". Největší radost mi udělal ve své mikroroli Jan Přeučil, protože jeho přehazovačka je vyloženě mistrovský dílo a jeho patetický výkon v roli adiktologa byl skutečně neuvěřitelnej. Jediný, kdo skutečně hrál excelentně, byl Jan Teplý, který sehrál ožralýho tak výtečně, že nejspíš musel být sám alkáč. Jinak neskutečný byli taky Jardovo hospodský kumpáni v čele s homokládou Vítkem, kterej zcela vážně poté, co jim Jarda představí svoji snoubenku, jí oznámí něco jako: "Až budete někdy sama, ozvěte se, já bych se zastavil." ()
Měla-li tahle inscenace provokovat k zamyšlení, tak se jí to podle mého povedlo. --- Zabrousil jsem do zdejších komentářů, a je to taky poučné. Někteří (např. uživatel "dobytek") na sebe bezděky prozrazují, že nemají představu, kolik lidí se bez alkoholu úplně a trvale obejde. Mnozí další evidentně nechápou, že definičním znakem alkoholismu není vypité množství, ale každodennost pití. Jiní vytýkají zastaralost. Tak určitě, je tady posun v hodnotách; nemanželské dítě dnes až taková katastrofa není a rodiče se vesměs chovají trochu jinak. Zato alkoholik v rodině byl, je a bude katastrofou vždycky. A putyky k mému úžasu přežily i zákaz kouření, takže problém asi nezastaral. ()
Televizní inscenace staršího data, ale s tématem, který osloví i dnes. Stokrát vyslovená klišé, že už konečně přestane, naprosto nekritičtí rodiče, hlavně matka, která by již měla vědět jak to chodí, když žila s alkoholikem. Možná je hra trošku až moc ukázková, lehce přitažená za vlasy. Ale proč ne. Asi je to také dost rozvleklé, pomalé. Ale autoři si dali opravdu hodně záležet, aby se ve snímku objevily téměř všechny hlavní rysy závislosti na alkoholu...po prvním napití dokonalá ztráta kontroly, schovávání flašek za prádlem, pití s kamarády v hospodě, pivo není alkohol, dám si opravdu poslední, už jsem přestal a není to těžké a vůbec nemám chuť! atd. No, tento mladý muž má ještě dlouhou cestu než si uvědomí co se děje, pokud si to uvědomí.Ale ten craving, když vidí pít stěhováka u nich doma! Avšak chlapík narazil na nesprávnou partii, která již má značnš přecitlivělé anténky na problémové pití po zkušenostech s otcem, tak opravdu reaguje na jedno pivo jakoby si šlehl heroin. Otec Martiny jako zasloužilý piják je ve své roli naprosto kouzelný. Nemám námitek proti tomuto filmu, ale bohužel již nemá přílišnou výpovědní hodnotu pro současnou generaci, která vyžaduje svižnější děj. Já si naopak ráda zavzpomínám na staré socialistické snímky s takovou tou škrobenou a zpomalenou atmosférou. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (1)
- V hospodě, kam chodí Jarda (Karel Roden), u vedlejšího stolu pravidelně vysedávají i Rodenovy spolužačky z DAMU Ivana Chýlková, Jitka Asterová a Eva Holubová. (wictoria)
Reklama