Režie:
Shawn KuKamera:
Michael FimognariHudba:
Trevor MorrisHrají:
Michael Sheen, Maria Bello, Moon Bloodgood, Kyle Gallner, Alan Tudyk, Meat Loaf, David Lipper, Darren O'Hare, Austin Nichols, Bruce French, Myra Turley (více)Obsahy(2)
Tento nekonvenční milostný příběh zkoumá cestu jedné manželské dvojice na pokraji rozchodu, která musí čelit nejen nepředstavitelnému žalu, ale také se pokusit najít světlo v nejtemnějším období svého života. Bill (Michael Sheen) a Kate (Maria Bello) se zoufale snaží najít alespoň nějaký náznak vysvětlení toho, co se odehrálo. Jejich osmnáctiletý syn spáchal sebevraždu, předtím však postřílel své spolužáky na univerzitě. Musejí ustát nejen pohřeb, ale především nápor médií a podivnou lítost přátel a zbytku rodiny. Jejich už tak napjaté manželství je podrobeno obrovské zkoušce, uvědomí si totiž, že jediné, co jim zbylo je společný zármutek, zmatek – a neštěstí, které zanechal jejich syn. Tato událost zásadně zasáhne do jejich života a nutí Billa i Kate čelit pocitům viny, vzteku, sebeobviňování, sebepoznání a nekonečné naději. Podaří se jim znovu najít štěstí a vidět sebe navzájem i okolní svět jasně? (HBO Europe)
(více)Videa (2)
Recenze (40)
Extremne silna tema je hlavnym dovodom, preco tento film pozerat. Michael Sheen a Maria Bello su hoci mozno nenapadni, no velmi kvalitni herci a presne tie typy, ktorym verim slova a pocity, ktore prezentuju. Voci stylu rozpravania pribehu nemam ziadne namietky, necitil som ziadnu hru na city, skor som sledoval prezivanie rodicov, ktori prisli o syna a to v niekolkych rovinach, kladuc si otazku, kde sa stala chyba, zistujuc, ze vlastneho syna nepoznali a preto jedine riesenie je zachrana ich dvoch. Nemal som pocit, ze by niekto tlacil na pilu, skor som cely film vnimal ako 100 minutovy priestor na rozvijanie niekolkych myslienok, ci uz tych, ktore su prezentovane vo filme, alebo vlastnych. Ja som velmi spokojny. ()
Téma k tomuto filmu není vůbec špatný. To je taky důvod, proč jsem se na film rozhodl podívat. Jenže když už nic jiného, tak by tenhle film měl zaujmout emocemi. A je problém, když v sobě prakticky žádné emoce neskrývá. K postavám jsem si neudělal vztah, nemělo to žádnou atmosféru, žádný děj. Prostě jenom jedna velká deprese na různých místech, od začátku, do konce a nic víc, nic míň. Dokonce se přiznám, že jsem i chvíli měl chuť film vypnout, protože když se po hodině film nikam nepřesune, je těžké od něj očekávat, že v poslední půlhodině něco předvede. Jenže jsem si říkal, že alespoň ten závěr by tomu mohl dát korunku a nakonec ani ten prostě vůbec nijak nezaujal. Zajímavé téma tak tenhle film uplně brutálně sestřelil bezemoční fraškou. ()
Jsou rodiče člověka, který se rozhodne začít střílet na nevinné lidi a pak zastřelí sám sebe, stejnými oběťmi jako rodiče lidí, kteří při tomto útoku zahynuli? To je hlavní otázka, nad kterou se toto psychologické drama zamýšlí a na kterou se pokud možno snaží dát divákovi odpověď. Film je to určitě zajímavý, alespoň mně tedy zajímavý přišel a dokázal mě zaujmout, navíc příběh je velmi věrohodný a rozhodně se tedy jedná o film, který stojí za to vidět. Jenže zajímavý příběh a kvalitní herecké výkony, které zde rozhodně jsou k vidění, bohužel ne vždy stači k nezapomenutelnému diváckému zážitku. Kvalitní film musí mít ještě něco navíc, což tenhle film nemá. Tenhle film si prostě jen odvypráví onen příběh, ale zpracování je velmi fádní, chvílemi jsem měl pocit, jako bych koukal na nějaký televizní film z produkce Lifetime a nikoliv na film určený pro kina. A právě tyhle mé pocity kazí můj celkový dojem z filmu, který je jinak zajímavý a nabízí zajímavé téma opřené o zajímavé herecké výkony. Zkrátka film nenabídl nic navíc, a to je ten důvod, proč v mých očích zůstává jen mírně nadprůměrným filmem, kterému nemohu udělit více než tři hvězdy. ()
Může být pro režiséra a herce větší výzvy a zodpovědnosti než je ztvárnění tématu tragické rodinné ztráty? Asi ani ne, co? Pokud by se někomu povedl hodnotně zvládnout námět, který si tento film vybral a jehož scénář se soustředí výhradně na prožitky pozůstalých, pak bych očekával v profilu takového filmu v kolonce žánr téměř tabuizovaný a odvážný přívlastek psychologický. Vidíte jej? Já ne. Není tam, a není tam právem. Ne moc zkušený Shawn Ku si vybral pro svůj téměř minimalistický dramatický hokus pokus ze všech možných vážných témat, pro mě nepochopitelně, jedno z těch nejvážnějších. Být to podle skutečnosti, hraničil by tento roztřesený krémový tyátr s novinářským hyenismem. A to i přesto, že téma pojímá důstojněji než bývá u američanů zvykem. Pokud ovšem nešlo jenom o to vyzkoušet nové kamerové filtry. Ostatně ani jakožto herecká exhibice (možná to byl ten pravý záměr) není tento film zdaleka nějakou výhrou. Každopádně ty tři hvězdy si za určitý standard a pár silnějších momentů (byť účelově vykonstruovaných) snad zaslouží. ()
Na tenhle film jsem se hodně těšila, hlavně proto, že vypráví příběh sebevraždy a vraždy- ale z naprosto opačného úhlu pohledu, než je to obvyklé. Hlavní postavou není ani oběť ani vrah, nýbrž jeho rodiče. Je to dobrý nápad, dívat se na věc jejich očima, protože mě to donutilo přemýšlet nad věcmi, nad kterými bych asi nepřemýšlela, kdyby byl příběh podán z pohledu útočníka. Ale taky je pravda, že ačkoli má film v sobě tolik bolesti a smutku, tak se tam prakticky nic neděje a ani to nejdůležitější téma se nakonec nepodaří zcela objasnit. Takže se člověk ani nedozví proč se to všechno stalo, nemůže odpovědět na otázku, kdo za to může, nemůže si udělat ani vzdálenou představu o tom klukovi, co zabil tolik lidí- protože to pro tvůrce asi nebyl klíčový problém. Zato, pokud si libujete v depresivních/ plačících/křičících scénách, tak si přijdete na své, protože to je prakticky jediná náplň filmu. ()
Reklama