Režie:
Aleksi SalmenperäScénář:
Aleksi SalmenperäKamera:
Tuomo HutriHudba:
Ville TanttuHrají:
Ville Virtanen, Lauri Tilkanen, Pihla Viitala, Vera Kiiskinen, Niki Seppälä, Ismo Kallio, Tomi Salmela, Minna Suuronen, Reino Nordin, Sara Paavolainen (více)Obsahy(1)
Po ošklivém rozvodu si rodiče rozdělí péči o své děti, otec vychovává syna a matka se stará o
dceru. O šestnáct let později matka umírá a sourozenci se znovu setkávají. Jenže bratr se do
své sestry zamiluje…
Mikael je vážený soudce. Především je ale nekomunikativní a autoritativní otec, který žije v rozlehlém
bytě se svým invalidním otcem, druhou manželkou a dvěma syny. Zprávu o smrti své první ženy
přijímá Mikael s ledovým klidem. Ne tak už příchod Tildy, dcery z prvního manželství, která začne
jevit citovou náklonnost ke svému o málo mladšímu a po letech nalezenému bratrovi Danielovi. Ke
zděšení Mikaela jsou její city opětovány. Otec se snaží zabránit sourozeneckému milostnému
vzplanutí a uchyluje se ke stále brutálnějším metodám, jak uvést vše do pořádku. Tragikomický
příběh, v němž značně převládají vážné tóny, zkoumá uzavřenou severskou povahu soudce Mikaela.
Ten prahne po lidském pochopení a skutečné komunikaci, ale vše skrývá za kamennou tváří a
obsesní touhou udržet ve své rodině pořádek.
(oficiální text distributora)
Recenze (18)
Od návratu z Finska jsem na moc finských filmů nenarazil. Nicméně Cinemax jeden v záloze měl. Každopádně mi i ten potvrdil, že Finové jsou divný národ a jejich myšlení je na hony vzdálené tomu našemu. A to nejenom v samotném chování, ale i ve skutečnosti, že točí filmy na divná témata. Přesto Špatná rodina měla něco do sebe. Měla typickou severskou atmosféru, prapodivný námět a solidní zpracování. ()
Ve Finsku se zrodil film, který se zdál na základě popisu děje býti zajímavým dramatem na téma sourozeneckého incestu, avšak výsledkem je zvláštní příběh, který mi ne úplně sedl a který z mého pohledu naplno nevyužil svůj ohromný potenciál, jenž se v něm skrýval. Co mi nejvíce na tomhle filmu vadilo byl fakt, že se divák vlastně za celou dobu nedozví, co vlastně je mezi těmi dvěma sourozenci, jestli je to jen běžný sourozenecký vztah, nebo jestli v tom je i něco víc. Tato otázka zůstává bohužel divákovi nezodpovězena, a tak v určitých chvílích vypadá otec těchto sourozenců jen jako paranoidní blbec, který nemá nic lepšího na práci než podezírat své děti z něčeho, co se možná ani neděje. Na tomto filmu mi však také vadila určitá rozvleklost příběhu, což je bohužel neduh mnoha severských filmů. Zkrátka chvílemi to byla solidní nuda, a když už se v tomhle filmu něco dělo, tak jsem si musel říct, že zde není jediná normální postava, zkrátka že všechny postavy jsou tam nenormální. Ale abych filmu jen nekřivdil, v určitých chvílích to bylo zajímavé a především ani jednou jsem neměl touhu film vypnout. Navíc herecké výkony byly více než povedené, takže celkově uděluji filmu průměrné tři hvězdy. ()
Ja by som nepovedal, že to bola len špatná rodina, ale hlavne poriadne divná, predivná. A možno sa to tak len môže zdať, hlavne našincovi, ktorý do severskej kultúry až tak nevidí. Tento snímok preto rozhodne nie je pre začiatočníkov čo sa týka severskej produkcie, treba mať už niečo napozerané, aby si divák zo snímku niečo odniesol. Mne sa to aj celkom páčilo (pomalšie tempo mi nevadilo), len sa žiaľ nemôžem ubrániť dojmu premárneného potenciálu. Z takto nepríjemnej témy sa rozhodne dalo vyťažiť podstatne viac, hlavne po psychologickej stránke hlavných postáv a celkovej dramatizácii, tam to bola veľká slabota. Škoda, mohla to byť pecka. 65/100 ()
Velmi prapodivný film. Rodina, ve které pravděpodobně nikdo není normální, všichni se zvláštně tváří a stejně takové jsou i vztahy mezi nimi. Už to setkání sourozenců, kteří se tak dlouho neviděli, vzájemné jiskření…Dále pak atmosféra snímku, někdy nezvykle intimní, jindy dusná, ve vzduchu lze cítit bariéry. A nakonec otevřený závěr, ze kterého divák není moc moudrý, to však platí po celou dobu projekce. Na druhou stranu, tím jak film mlží, nedává publiku moc šanci proniknout blíže k postavám, což způsobuje částečnou ztrátu zájmu, neschopnost jim plně fandit, nějak se s nimi více ztotožnit. Hodnotím celkově pouze 3*, ale ještě bych si od tohoto režiséra v budoucnu něco rád pustil, zaujal mě. ()
Odtažitá absurdita se sarkastickým šklebem líčí příběh obsese, která je příčinou vnitřního rozkladu uzavřeného soudce Mikaela. Jeho panický strach z incestního vztahu potomků vede ke gradujícímu sledu absurdních scének, které pod krustou černého severského humoru stále více odhalují zabarikádovanou postavu a zdánlivě neprůstřelnou skořápku jejího rodinného života. Hrdinové jakoby se po plátně pohybovali v ledových krunýřích, i kamera drží diváka na distanc svou pomalostí až statičností, o to kontrastněji vynikají náhlé záblesky cynismu a absurdity. Báječný zážitek směřuje k nevyhnutelně deziluzivní pointě, která jen dotvrzuje, že režisér lže, když tvrdí, že to natáčení filmů neví nic. Ví dost na to, aby divákovi s chladně pozvednutým obočím naservíroval delikátní porci severské rodinné tragikomedie, onoho podivného přelétávání mezi latentní krutostí a úlevným smíchem. [MFF KV 2010] ()
Reklama