Režie:
Cary Joji FukunagaScénář:
Moira BuffiniKamera:
Adriano GoldmanHudba:
Dario MarianelliHrají:
Mia Wasikowska, Michael Fassbender, Judi Dench, Jamie Bell, Su Elliot, Holliday Grainger, Tamzin Merchant, Amelia Clarkson, Craig Roberts, Sally Hawkins (více)Obsahy(2)
Mladá dívka Jane Eyrová utíká přes vřesoviště a na kost promoklá končí u dveří domu Riversových. Duchovní John Rivers se jí ujímá a spolu se sestrami Dianou a Mary jí poskytnou útočiště. Jane si chce najít práci. Neustále vzpomíná na to, co jí až dosud život přinesl... Po smrti rodičů si ji vzala k sobě sestra jejího otce, matka rozmazleného Johna, který jí ubližoval. Na radu pana Brocklenhursta pak byla poslána do školy pro sirotky, kde se jí dostalo rovněž hrubého zacházení. Nakonec jí pan Rivers nabídl skromné učitelské místo ve venkovské dívčí škole, kterou právě založil ... Po odchodu ze sirotčince nachází Jane práci jako guvernantka francouzské schovanky pana Edwarda Rochestera na jeho panství Thornfield Hall. Chovají se k ní pěkně a Jane si vybuduje vřelý vztah s malou Adele Varensovou. Pan Rochester přijíždí na odlehlé panství jen zřídka a první setkání s Jane nedopadne dobře: kůň se před Jane splaší, shodí jezdce a ten si poraní kotník. K Jane a služebnictvu se chová odtažitě, až nepřátelsky, oceňuje ale Janinu přímou a čistou povahu. Jednou v noci vzbudí Jane podivné zvuky a vzápětí objeví v Rochesterově pokoji požár, který pak společně uhasí. Rochester jí děkuje. Brzy ráno pak nečekaně odjíždí. Začíná se šuškat o jeho svatbě se slečnou Blanche Ingramovou, která brzy nato přijede na Thornfield. K Jane se společnost chová přezíravě, Rochester jí ale začne dávat najevo, že mu na ní záleží. Jane mu pomůže ošetřit tajemně zraněného přítele z Jamajky, který přijel na návštěvu, Rochester ale odmítá sdělit, kdo ho zranil. Jane krátce navštěvuje svou tetu. Ta je po mrtvici, která ji sklátila poté, co její marnotratný syn John utratil celé jmění a spáchal sebevraždu. Ukáže se, že před třemi lety dostala dopis od příbuzného z Madeiry, který žádal o adresu Jane, protože ji chtěl adoptovat. Ona ale odepsala, že Jane zemřela ... Po návratu do Rochesterova domu Jane nabízí, že si najde nové místo, až se pán ožení. Ten ji ale místo toho požádá o ruku. Paní Fairfaxová ji před ním varuje, Jane je ale šťastná. Když se snoubenci ocitnou před knězem, vstoupí náhle muž, pan Mason z Jamajky, a oznámí, že Rochester je už 15 let ženatý s jeho dcerou. Jane je zdrcená, o to víc, že Rochester jí pak ukáže svou šílenou ženu, nebezpečnou pro své okolí, která žije zavřená s ošetřovatelkou nahoře v domě. Rochesterovi ji vnutil otec a on ji přese všechno nedokázal umístit do blázince. Přísahá Jane lásku a chce s ní žít, ta ale odmítá a z Thornfieldu odchází ... (TV Prima)
(více)Recenze (746)
O knižní předloze jsem se sice učila ve škole, ale nikdy jsem jí nečetla, takže jsem do snímku šla s tím, že vlastně nevím co mám očekávat, což mělo za následek to, že jsem půlku filmu nevěděla, která bije. Ale v celku se mi to zdálo jako docela slušný film, i když teda ten konec se mi k tomu vyloženě nehodil, no jo, ale to byla chyba knížky, nikoliv filmu, který se jen držel předlohy. 4* akorát teda Charlotte Brontëová asi neměla moc představivosti co se týče jmen, protože se tam každý druhý jmenoval John, což bylo značně matoucí. ()
Již několikátá adaptace klíčového románu z poloviny 19. století. Děj je citlivě (v rámci možností) stěsnán do dvou hodin stopáže. Díky krásným lokacím anglického venkova (Haddon Hall v hrabství Derbyshire, jeden z nejstarších domů v Anglii, Thornfield Hall), je děj prostoupen atmosférou viktoriánské Anglie. Zásluhu mají i výborné kostýmy a práce se světlem. Mia Wasikowska zvládla obtížnou úlohu hlavní role velmi dobře. Její Jane je tichá důstojnost, ocelové nervy, sebeobětování, pokora a víra v Boha. Dokonale skrývá ty nejčistší city. Zároveň je velmi průbojná a hrdá. Morální příklad. Dojemné je zakončení celého snímku. Určitě film, který má co nabídnout. 79% ()
Vměstnávání několikasetstránkových chytrých románů do dvouhodinových filmů je úkol nevděčný. Tenhle pokus není zlý. Sám ho mám za pěknou ilustraci, má sestra však, která knihu dočetla jen několik hodin před návštěvou kina, po zlhlédnutí snímku oprávněně poznamenala, že na plátně zůstal z Brontëové díla spíše líbivý pocvrch, příběh se svými zvraty, ale ztratila se hloubka. Ale jaké hlubiny lze také očekávat ve 120 minutách? Někdy však nešlo jen o zploštění, ale i o vychýlení postav: malá Jane je příliš spratkovitá (dospělá je nicméně obsazena dobře), v knize éterická Helen působí zde jako blouznivka, z Blanche Ingramové, jež má být ve své bezcitnosti přeci jen oduševnělá a krásná, se stala hned na první pohled podezřelá karikatura a též z Jana Křtitele zůstala pouze slupka náboženského fanatika. Nešťastně nedovysvětlená zůstává též motivace Janina závěrečného rozhodnutí, které zde působí jako vítězství citů nad morální volbou, což tak v románu vůbec není. Miss Eyrová - jedna z vůbec nejkrásnějších literárních hrdinek - totiž okouzluje právě úchvatným spojením citovosti a mravní zásadovosti. Inu, ani tato dvacátá šestá adaptace románu zjevně není definitivní... ()
Výborná adaptácia knižnej predlohy. Herci už nemohli byť vybraní lepšie, Mia aj Fassbender podali vynikajúci výkon, skoro ako keby sa v tej dobe narodili. Ani Jamie Bell nebol zlý, len škoda že dostal tak málo priestoru. To najlepšie na filme je bezpochyby fantastická dobová atmosféra, ktorá ma uchvátila podobne ako napr. vo filme Rozum a cit (1995), alebo v Kráľovskej afére (2012). Taká temno-chladná, ponurá a typická staroanglická. Stačilo sa do nej ponoriť a užívať si pekný romantický príbeh s dramatickými prvkami a aj keď sa v dejovej linke vyskytlo pár nudnejších miest, všetko vždy zachránil pohľad na Miu, ktorá tu bola jednoducho očarujúca. Jej postava sa v priebehu deja pekne vyvíja, čo evokuje príjemnú osudovosť a zaručuje postupnú gradáciu emócií. Tiež oceňujem fantastické kostýmy a výpravu. Skrátka, treba len vidieť. Film ako stvorený na pekný večer vo dvojici. 80/100 ()
Skvostné zahájení 46. MFF KV a výjimečný zážitek z první projekce v opraveném letním kině v Karlových Varech. Literární předlohou i jinými filmovými adaptacemi jsem zcela nedotčen, hodnotím tedy výhradně kvality tohoto skvělého filmu. Velmi temná, ale perfektní kamera, krásná hudba, skvělí herci (Mia Wasikowska je naprosto famózní, což ostatně platí i o její roli v Burtonově Alence) a strhující emoce. Při sledování se mi vybavil tematicky podobný film Pýcha a předsudek z r. 2005, který ale ani zdaleka nedosahuje kvalit Jany Eyrové - Joe Wright u mě ve srovnání s Fukunagou prohrává na celé čáře. Sledováno za nezvykle chladného letního večera, s lahvinkou karlovarské becherovky na zahřátí v ruce, po boku milého doprovodu, a je to z toho zážitek, na který dlouho nezapomenu ;) Všem vřele doporučuju, je to krásný a srozumitelný film, který stojí za to vidět. UPDATE 14. 9. 2014 - Film jsem zhlédl po třech letech znovu, nyní bezprostředně po dočtení stejnojmenné románové předlohy a po dokoukání starší verze z r. 1943. A sám jsem překvapen, že se mi líbil skoro stejně jako poprvé - je to opravdu výborná adaptace. Srovnání se starší verzí se přímo nabízí, a pokud bych byl dotázán, která mi přijde lepší, nemohl bych se popravdě rozhodnout - každá z verzí má své klady, kvůli kterým stojí za vidění. Stará verze zasáhne syrovostí zjednodušeného příběhu a bezchybnými hereckými výkony, moderní verze pro změnu nadchne jedinečnou atmosférou, která vydatně těží z genia loci dokonale zvolených lokací, a krásné Marianelliho hudby. Při sledování jsem byl překvapený, jak je možné dvakrát zfilmovat stejnou látku, a pokaždé nesmírně kvalitně, a přitom zcela jinak. Ke sledování dalších verzí adaptace Jany Eyrové už chuť nemám, ale za sebe nemám problém napsat, že jak stará, tak tato moderní verze jsou filmové skvosty, jejichž zhlédnutí pro mě bylo výjimečným filmovým zážitkem. Na původním plném hodnocení není co měnit. ()
Neskutečný kus filmařiny, to že Cary Fukunaga ovládá vizuál stejně mistrně třeba jako Ridley Scott, není to hlavní (byť je to excelentní kvalita). On dokonale zvládl převést klasickou předlohu na filmové plátno způsobem, který se často nevidí. Jemně a přesně nadávkované zvraty, vypilované dialogy, krásná souhra Mia Wasikowska - Michael Fassbender, mnohé pasáže jsou vskutku dokonalé. Lehce potemnělá romantická atmosféra není to to nejlepší, co film nabízí, tím jsou skutečné emoce, které se derou nenásilně na povrch, opravdovost, uvěřitelnost. Vynikající dílo. ()
Jane Austenová je blbá kráva. Nemám ji rád, vážně. A proč ji nemám rád - a zároveň proč je Jane Eyre mnohem lepším příběhem, i když zdánlivě Austenové tak podobným, nejlépe vyjádří slova samotné autorky Jane Eyre - Charlotte Bronte, která Austenovou taktéž nesnášela, na adresu Pýchy a Předsudku: “I got the book and studied it. And what did I find? An accurate daguerreotyped portrait of a common-place face; a carefully fenced, highly cultivated garden, with neat borders and delicate flowers—but no glance of a bright vivid physiognomy—no open country—no fresh air—no blue hill—no bonny beck. I should hardly like to live with her ladies and gentlemen in their elegant but confined houses." ()
Sociální horror, emancipační drama ... brutálně romantická vyprávěnka. Tááákhle si mě čapla mezi prsty a pěkně pomordovala - napětím jsem chvilkami ani nedýchala, hustota emočního náboje byla téměř na hraně fyzické bolesti. A to jsem si myslela, že mě nic po znalosti literární předlohy nepřekvapí. Inu někdo umí ... a nejen herecky (Austrálie vždycky vyplivne v nečekané chvilce supertalent, a navíc o Michaelovi jsem ani sekundu nepochybovala), rovněž režijně a hudebně. ()
Šel jsem do kina úplně naslepo, aniž bych věděl, o čem ten film je a o to více jsem byl překvapen. V půli filmu jsem si myslel, že nejsem na kostýmním dramatu, ale na duchařském hororu. Vynikající film od castingu, hereckých výkonů, nelineárního vyprávění přes kameru až k hudbě. ()
Krásný příběh s okouzlující atmosférou, příjemnou hudbou a silnými okamžiky. Hlavní herci podle mě ve svých rolích excelovali a náležitě se doplňovaly. Obdivuju dobu, ve které musely žít, mám ráda tu zdvořilost a všechny momenty, které s tím souvisí. Jana Eyrová je silnou bytostí, která vydrží a snese spoustu, ale ne všechno, asi jako každá žena. Film pro mě měl gradující scény a vyvrcholené okamžiky, které se staly ve správnou chvíli. Něžné záběry, upřímné rozhovory, přímost hlavní hrdinky, to vše velice zaujalo, nenudilo a dvě hodiny díky tomu nepřišly tak dlouhé. Drama vystihuje silnou lásku, ve kterou věřím a myslím si, že překoná všechny předsudky, původ či věk a to i v současné době. Film mě přesvědčil si pořídit knížku a to už si myslím, něco znamená. ()
Kedysi v minulom storočí - ako decko - som na TNT videl tú verziu, kde hrala postavu Helen, Elizabeth Taylor. Samozrejme si to už takmer nepamätám, navyše to bolo anglicky, ale žil som (ako človek čo nečítal predlohu) v presvedčení, že mala priestoru celkovo viac. Preto ma zaskočila tá unáhlenosť s akou zmizla zo scény, aj keď priznávam že sa mi spomienky mohli časom skresliť. Chybou možno mojou vlastnou, toto jediné ma sklamalo.. Inak som teda nadmieru spokojný; technická stránka dokonalá, bezchybná a príbeh pre mňa už zabudnutý, tak neuveriteľne srší emóciami .. Neskutočne smutné niečo, krásne a s dobrými lakačkami (ako fakt). Atmosféra za 100 percent a všetko ostatné, vlastne tiež .. ()
Filmařsky po všech stránkách naprosto profesionálně zpracované dílo (úžasná kamera a perfektní výběr lokací), z něhož po celou dobu sálá obrovská úcta k předloze. "Vznešené" kostýmní feministické romance mě ale bohužel vždy hodně míjely (viz třeba Jane Austen), takže i zde jsem se chvílemi trochu nudil. Fukunaga je výtečný režisér, ale určitě mu více sedí ostřejší a současnější témata... 60 % ()
Příběh Jany Eyrové sice zhruba znám už od dob střední školy, ale vážně by to někdy chtělo si knihu přečíst. Tenhle film mě na to docela navnadil, což je určitě plusový bod. Mia Wasikowska byla v roli skvělá, ačkoliv jsem si ji nejdřív jako postavu z knihy Charlotte Brontëové nedovedla představit, ale tu bude spíš tím, že jsem ji dříve viděla pouze ve více dětských rolích - v Alence v říši divů a v Děcka jsou v pohodě. Očividně však už má na mnohem dospělejší role, jak to dokázala právě zde. Rochester se mi naopak líbil jako postava. Jediné, co mi zpočátku vadilo, byla nechronologičnost scén, kvůli které může nějakou dobu trvat, než člověk pochopí, co je minulost a budoucnost. Mezi Janou a Rochesterem taky mohlo přeskočit více "jisker", ale některé jejich společné scény byly naopak úžasné a téměř dechberoucí. Ve výsledku jsem tedy s filmem spokojená. Ráda se někdy v budoucnu podívám i na nějakou starší filmovou adaptaci, abych měla srovnání. ~(4,1★)~ ()
Mám rád britské kostýmové filmy z 19. storočia. Mám rád melancholické a lyrické romance, ak sú inteligentne spracované. Mám rád kvalitné adaptácie slávnych románov. Toto všetko Jane Eyre spĺňa a napriek tomu to u mňa tentokrát nefunguje. Nedokázal som sa minimálne prvú hodinu naladiť na jej rytmus a tá druhá, o niečo lepšia to už nedokázala zachrániť. Trochu nudný kostýmový romantizmus určený predovšetkým ženám. ()
Znovu nový pohľad na obdivuhodný príbeh Jany Eyrovej, tentoraz očami Cary Fukunagaru. Zaujímavý počin, ale asi mám tento príbeh tak pod kožou, že mám veľké očakávania. Nebolo to zlé, ale ani výborné. Páčil sa mi nápad retrospektívneho pohľadu, ale scenár nebol inak excelentný. Vadil mi najmä záver príbehu, a režisérovi, zameranému viac na detail, sa kdesi zatúlala vysoko morálna pointa, ktorá v literárnom príbehu Jany práveže vyniká a robí ho výnimočným . ()
Celkom som sa na Janu tešila, ale nejak ma to nedostalo. To je tak, keď najprv čítate knihu, vytvoríte si určitú predstavu, ktorá je zároveň aj zrkadlom vašej fantázie a potom zapnete film,v ktorom je to celé skrátené,upravené atď. Namiesto pôžitku sa dostaví skôr len akási rozladenosť, lebo Rochester nevyzerá tak, ako vo vašej hlave a aj tá vášeň medzi nimi fungovala intenzívnejšie v podvedomí ako na plátne.... Milujem filmy, rovnako ako aj knihy,no poradie kniha-film nikdy neprináša dobrý efekt. ()
Charlotte Bronteova se snažila o romaticko - realistický roman, no a kdyby měla možnost vidět tady tohle provedení...hmm. Nebudu lhááát, samozřejmě, že jsem to nečetl, no daný snímek si mě získal. Já tyhle anglické dýchanky prostě mohu. Skvělá ústřední dvojice v snímku, který i takového neandertálce jako jsem já dostal na plné čáře. 8/10 ()
V mnoha ohledech výborná adaptace - a to nejen v hereckých výkonech, ale i kameře, exteriérech či dalších aspektech - přesto mi mnohé dlouhé dialogy připadaly jako pusté tlachání, které slouží jako kamufláž chtíče. Inu, asi to tak i mělo být, ale mě to nepřesvědčilo. ()
Starší verze se mi líbí víc, ale ano, bylo to povedené a nemálo. Ovšem řekla bych, že konec je příliš rychlý a brzo useknut. Tam mohli tvůrci vyždímat daleko více pocitů a diváka v nich nechat topit a ono ne .. hle náhle konec. ()
Miu Wasikowskou si pamatuji z Burtonovy "Alenky", o nějakém Michaelu Fassbenderovi jsem skutečně nic nevěděla. Když zapomenu na její účes a jeho kotlety, líbí se mi jako pár. Jinak mě moje zatím třináctá adaptace Jany Eyreové nerozkopala ani nezklamala, ani jsem si nemusela spravit náladu mými nejoblíbenějšími BBC verzemi z let 1983 a 2006, přestože z kina jsem odcházela rozpačitá. Atmosféra skvělá, ale myslím si, že jde skutečně o film určený čtenářkám Brönteové: nepoučený divák prostě nepochopí, že jeho žena byla šílená a on zoufalec nebo proč se do Jany zamiloval. Nepoučený divák nepochopí nic, protože Fukunaga nám nepředkládá plnokrevný příběh, ale pouhou, ač napínavou, ilustraci knihy, kde přes solidní stopáž postavy nemají šanci projít nějakým vývojem. Rychlý střih na konci mě navíc otrávil, protože já prostě chci ten doslov a chci slyšet, co bylo potom, taky chci cikánku a poezii... Cením ovšem, že trudné dětství nezabralo třetinu filmu. Ve výsledku adaptace, která disponuje na můj vkus erotickým nábojem, aniž by sklouzla k lacinosti, vydařenou atmosférou gotického románu, nadstandardním tlumočením emocí a artovou kamerou i kompozicí záběrů, takže po dvojím zhlédnutí a zralé úvaze zaokrouhleno nahoru. Ale cítím, že časem si film oblíbím. Třeba jen proto, že tato Jana má svůj vlastní svět a fantazii, je odvážná a vlastně moderní dívka. Ve spojení s ní nezní nějaká emancipace hloupě. ()
Reklama