Režie:
Tim BurtonKamera:
Bruno DelbonnelHudba:
Danny ElfmanHrají:
Christoph Waltz, Amy Adams, Terence Stamp, Danny Huston, Elisabetta Fantone, Leela Savasta, Jon Polito, Pomaika'i Brown, Madeleine Arthur (více)Obsahy(2)
Film Big Eyes vypráví skutečný a šokující příběh jednoho z nejkolosálnějších uměleckých podvodů v historii. Na sklonku čtyřicátých a počátku padesátých let dosáhl malíř Walter Keane neuvěřitelného úspěchu, naprostou revoluci v komercionalizaci populárního umění se záhadnými obrazy tváří s velkýma očima. Bizarní a šokující pravda nakonec vyšla najevo, když se zjistilo, že Walterovy práce nebyly ve skutečnosti vůbec vytvořeny jím, ale jeho manželkou Margaret. Keane, jak se zdálo, žil kolosální lží, kterou oklamal celý svět. Příběh je až příliš neuvěřitelný, aby byl smyšlený. Big Eyes se soustředí na Margaretino umělecké probuzení, fenomenální úspěch jejích obrazů a její bouřlivý vztah s manželem, který byl katapultován k mezinárodnímu věhlasu tím, že přijímal ocenění za její práci. (Forum Film CZ)
(více)Videa (11)
Recenze (302)
I bez Burtonova jména na režisérské židli by tenhle film byl zklamáním. Příběh sám o sobě by mohl být zajímavý, ale je podaný hrozně rutinně, nezajímavě, zkrátka bez nápadů (kterými je Burton proslulý). Herci jedou na půl plynu, Christoph Waltz dokonce přehrává, což zamrzí. Tohle je zkrátka film unaveného, starého rutinéra, který možná začíná senilnět, protože ten závěrečný soud je opravdu hrozně debilní, až nechtěně trapná. ()
Výtečný film, jehož jedinou chybou je, že to není typický Burton plný nihilismu a atrakcí. A nehraje tu nikdo z jeho notoricky známých herců - Johnny Depp, Helena Bonham Carter nebo Eva Green. Burton v očích některých natočil kacířský civilní film proti svému trademarku (ačkoli si ponechal alespoň toho Danny Elfmana). Což masy neodpouští a vidíme to i na slabém ohlasu. Ale odvážní diváci, kteří nemají rádi škatulky, se mohli setkat se zajímavým životopisem Margaret Keane (1927-2022) a Waltera Keanea (1915-2000) a hereckými koncerty Amy Adams a Christopha Waltze. Jedná se o příběh probuzené emancipace v umění z přelomu 50. a 60. let, přičemž je to neskutečná podívaná do světa mužů, (ne)naplněných ambicí, kýče a pokrytectví v moderním umění. Mé srdce si sice nezískal ani jeden z manželů, protože oba měli své chyby, ale o to to bylo divácky nosnější. ()
Kdybych si nepřečetla, že to natočil Tim Burton, tak bych to ani nepoznala. Na jeho poměry "normální" příběh a neokoukaní herci. Mě se to líbilo. Christoph Waltz mě prostě baví, hraje skvěle a ta "závěrečná" scéna v soudní síni byla dokonalá, Amy Adams taky působila naprosto přirozeně. Nenudila jsem se a za mě jasné 4* ()
Když se dá dohromady workoholická kýčařka s kšeftařským hochštaplerem, mohlo by to vést k velice úspěšnému spojení. Což na pár let i bylo. Kdyby ona netrpěla iluzí, že je umělkyně, a kdyby on jí projevil více uznání. Zajímavá historka, která ztrácí tím, že nemá nadhled a dělá umění z neskutečných podbízivých mazanic. ()
Další podivín v krabici perfektně pasující do Burtonova portfolia, ale podobná aférka jako ta s růžovým plstěným svetrem, ani kouzelná cesta po fantaskních příbězích nadrobených rodinnými příslušníky se tentokrát nekoná. Nekonfliktní, krásně natočený životopisný snímek bez silných momentů a výraznějších emocí. ()
Galerie (61)
Zajímavosti (16)
- Amy Adams nahradila v hlavní roli dříve obsazenou Reese Witherspoon. Stejná situace se odehrála při obsazování do snímku Noc v muzeu 2 (2009). (filmsim)
- Producent a scenárista snímku Larry Karaszewski na otázku, proč si vybral zrovna Lanu Del Rey, která pro film nazpívala titulní sklabu a píseň "I Can Fly", odpověděl: "Laniny písně vyjadřují Margaretiny (Amy Adams) pocity naprosto přesně, je to jako monolog jejích vlastních vnitřních myšlenek." (Keshh)
- Tim Burton sbírá díla Margaret Keane již roky, v roce 1990 si u ní dokonce objednal obraz. (Dementra)
Reklama