Režie:
Michel FrancoScénář:
Michel FrancoKamera:
Chuy ChávezHudba:
Atto AttieHrají:
Hector Kotsifakis, Verónica Langer, Nur Rubio, Dario Yazbek Bernal, Marimar Vega, José María Torre, Monserrat Ontiveros, Luis Miguel Lombana (více)Obsahy(1)
Daniel a Ana jsou sourozenci a zároveň nejlepší přátelé. Oba procházejí důležitým obdobím svého života, což s sebou přináší i řadu problémů. Ana má těsně před svatbou. Daniel dospívá a hledá sám sebe a své místo v životě. Nicméně se vzájemně podporují. Bohužel žijí v zemi, kde je násilí všudypřítomné. Jedna tragická událost změní jejich osudy. Už nikdy nic nebude jako dřív. Ačkoli se Ana snaží vést život, jako by k ničemu nedošlo, Danielovi se zhroutí svět. Oba nyní musí skrývat strašlivé tajemství, které plíživě ničí jejich životy. Film je inspirován skutečnými případy, k nimž v Mexiku dochází. Snímek náleží mezi část domácí produkce, která prostřednictvím příběhů teenagerů reflektuje společenské problémy. (Febiofest)
(více)Recenze (9)
Původně vysoké hodnocení, které jsem tomuto filmu dal, jsem musel posléze změnit na slabší průměr. Jedná se sice pořád o hutný a působivý film, který mohu každému doporučit, jenže při závěrečných titulcích se ve mně uhnízdil pocit, že jeho tvůrci pořádně ani nevěděli, co točí, a že tedy toto dílo vzniklo nahodile, nepozorovaně, skoro jako vedlejší produkt, nikoliv jako záměr. V těch titulcích nám totiž autoři závažně sdělují, že tisíce lidí jsou každoročně v latinské americe oběťmi nelegální pornografie. A že tato videa jsou obchodována v rámci mezinárodních sítí, které ve své většině operují přes internet. Nedostatek ohlášených kriminálních činů pak znemožňuje jejich statistiku. A to má být prosím jako CO? Zdá se mi, že Mexiko je úplně fascinované mírou násilí, jímž momentálně prochází, doslova hypnotizované. Tímto titulkem nám dávají tvůrci na srozuměnou: my ještě tvrdě spíme, nevidíme a nechceme vidět v zrcadle, ale kdybychom se NÁHODOU jednou probudili, začnem nejdřív asi trochu víc regulovat internet, protože ten nám tak nějak z toho souvětíčka vypadává jako ten, který by z toho všeho šlo nejsnáze ovlivnit. Protože "mezinárodní sítě", to je naprosto vágní pojem, a že se oběti nehlásí, s tím taky asi nic nenaděláme. Přitom obraz, jak je ve filmu podán, funguje naprosto dokonale do nejjemnějších nuanců. Nechápu, jak mohl vzniknout takový nesoulad mezi obsahem a nálepkou. Jinak opakuji: super film, dva dny jsem nemohl myslet na nic jiného. ()
Takové zvláštní. Nejdřív to vypadá, že jsou cíleně po nich, žádný náhodný výběr. Celá akce se zdá být prostředkem pro vydírání, protože takové video, jaké tam natočili, by k ničemu jinýmu ani být nemohlo. Ale pak nic a závěrečné titulky říkají, že jde o obecný problém nucení lidí k natáčení porna. Tvůrci si zřejmě dobře nepromysleli, co vlastně chtějí natočit. ()
Daniel a Ana vypráví příběh dvou sourozenců, jejichž běžný život, přípravy na svatbu a školní docházku naruší jedna nečekaná "událost." Událost tak zásadní, ponižující a nesmazatelná, že je oba silně poznamená. Ale koho z nich více? Snímek zpracovává dané téma jakoby z odstupu, bez jakýchkoliv dramatických momentů, výbuchů emocí, vzteku či výčitek. Daniel i Ana si své společné tajemství nechávají každý uvnitř sebe. Nemluví (o tom) spolu. Skoro se na sebe ani nepodívají. Alespoň ze začátku. Skleslé tváře bez výrazu a emocí. Divák tak může jen tušit a vnímat, co se v Danielovi a Aně odehrává. Nakonec z toho nejhůře vyjde Daniel. Toho kluka mi bylo opravdu líto a jenom jsem si říkala, hlavně ať neudělá nějakou pitomost. Jenže prožité trauma si nakonec i na něm začalo vybírat svou krutou daň. V tu chvíli jsem si říkala, že tohle prostě nemůže skončit dobře. Závěr snímku ale naštěstí nechává pro oba naději, a situaci nijak nevyhrocuje, i když scény před ním tomu hodně naznačují. ()
Velmi zajímavý pohled do života dvou sourozenců, jejichž pohledy na vše se změní úderem ohavného kriminálního činu... Vřele doporučuji. ()
Neosobní, odtažité a neskutečně chladné. Bohužel. Režisér pozoruje Daniela i Anu a jejich tragicky rozbitý vztah jen zvnějšku a k tomu samému odsuzuje i diváka. Ten má pramalou šanci nahlédnout do mysli obou sourozenců a nezbývá mu, podobně jako jejich zmateným rodičům, nic jiného než tápat a marně se ptát: Proč? A co se jim teď honí v hlavách? „Musíte o tom mluvit“ říká psycholožka Aně. To samé asi měla říct i režisérovi. Nejpozději po eskalaci tragédie znásilněním Any v jejím pokoji mohlo (a mělo) dojít k prolomení ticha. Netvrdím, že nutně nějakým výbuchem potlačovaného vzteku, Aninými projevy nenávisti k bratrovi či sama k sobě. Vždyť stačilo pár vět navíc, řekněme při anonymních rozhovorech u psycholožky, to by mi umožnilo vybudit v sobě alespoň špetku empatie. Nestalo se. Takže se mi pak nedostal pod kůži ani ten nůž ani přípitek s ženichem, i když jsem se tím konečně dozvěděl aspoň něco o Danielovi. A zřejmě jako odměna za divákovu trpělivost byl příběh v závěru „dovysvětlen“, jakkoli to nepotřeboval, údaji o zločinnosti v Mexiku a celé Latinské Americe. Tyto informace byly natolik násilně přilepené k ději, že filmu prokázaly spíš medvědí službu. Silný námět, ale ve výsledku (ať už to byl režisérův záměr nebo ne) jen ubíjející lhostejnost. 70% ()
Galerie (6)
Photo © Alameda Films
![Daniel & Ana - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/163/964/163964548_5d745d.png)
Reklama