Kamera:
Josef HrušaHrají:
Ivan Trojan, Nina Divíšková, Miroslav Krobot, Jiří Ornest, Martin Myšička, Klára Melíšková, Jaroslav Plesl, Pavel Šimčík, Lenka Krobotová (více)Obsahy(1)
Ivan Trojan v hlavní roli komedie o člověku, který se rozhodl brát šílenství okolního světa jako inspiraci... Když v listopadu 2001 uvedlo Dejvické divadlo divadelní prvotinu známého filmového režiséra Petra Zelenky, stal se z ní rázem pražský hit, který vydržel na jevišti po mnoho let. Příběhy obyčejného šílenství se také rozletěly do světa, byly hrány ve dvanácti zemích, včetně USA, naprostým šlágrem se staly v Polsku, kde byly uvedeny v jedenácti divadlech. Příběhy obyčejného šílenství mají také dvě Ceny Alfréda Radoka. Staly se Hrou roku 2001 a umělecký šéf Dejvického divadla Miroslav Krobot získal za roli Otce v této inscenaci ocenění Talent roku. Výlučná autorská hra Petra Zelenky, mimořádně úspěšný titul Dejvického divadla byl také autorem v roce 2005 zfilmován. V polovině září roku 2009 po osmi úspěšných sezónách byla odehrána dvě poslední představení. Česká televize byla při tom. (Česká televize)
(více)Recenze (71)
úžasné představení, Miroslav Krobot a Nina Divíšková podali skvělý výkon, o Ivanovi Trojanovi ani nemluvě. ()
Scénky a situace jsou rozhodně mnohem vtipnější než působí ve filmu. ()
"Začalo to jako deviace a skončilo to jako láska." Opravdové šílenství je vzácná věc, ale toho obyčejného nabízí tato divadelní hra dostatek. Oživlá deka, mrkající umývadlo či myšlenka zabaletění alzheimerovy choroby jsou toho důkazem. Při pohledu z divadelního hlediště by hra pravděpodobně přinesla o trochu větší zážitek než stejnojmenný film v kinosále, ale při porovnání obojího na televizní obrazovce je pro mne těsným vítězem film. ()
Ať žijí prkna, fakt že jo. Srovnání s filmem se nabízí, protože k té adaptaci jsem se dostala dřív. Nemůžu říct, co se mi zdá lepší, je to jiné. Na divadle se mi líbí nepřítomnost tety. Klára Melíšková je taková vhodnější, energičtější a střelenější Jana. A samozřejmě duo Krobot - Krobotová je kouzelné. Oproti tomu se mi zase sousedi a jejich verze líbili víc ve filmu. Rozhodně je chválihodné, že film nepůsobí divadelně a naopak. Používají si pěkně každý svoje prostředky a všichni jsou spokojení. Paráda. ()
Oblibě kultovní Zelenkovy hry rozumím, je plná hlášek, cool postaviček, nadsázky a absurdních situací, nicméně pokud ji srovnám se stejnojmenným Zelenkovým filmem, dám paradoxně přednost filmovému zpracování, protože je méně ambiciózní, je v něm méně motivů, snahy o velké umění, filozofování, absurdity a ujetosti. Je zkrátka tak nějak víc zasazená do reálného života je civilnější... Navíc někteří herci mi na divadle zkrátka nesedli, především pak Klára Melíšková. Základní trojice herců, která táhne jak divadelní, tak filmovou verzi, je ale famózní Ivan Trojan, Nina Divíšková a Miroslav Krobot. Chemie mezi nimi funguje na jedničku. Jinak divadelní verze pro mě byla jako na houpačce, některé momenty se mi líbily opravdu hodně a některé mě obloukem míjely. Celkový dojem: 65 %. ()
Tož to byl nářez:) Film jsem viděla před několika lety, takže jsem si už moc nepamatovala přesný děj. Téměř geniální. Geniálně napsané dialogy, zdrcující síla humoru v dialozích, jednotlivých scénách, pohledech či jednotlivých slovech. Excelující Ivan Trojan a jeho obličeje, civilní Miroslav Krobot, rozjitřený Martin Myšička a energická Klára Melíšková. Jakmile je Trojan na jevišti, jedná se o komedii a "jede" v tom ještě ke všemu Petr Zelenka, záchvaty smíchu jsou zajištěny:) ()
Legrando grando! 85% ()
Skvělé, jako ostatně všechno z Dejvického divadla. Úplně jiné, než film, už jen díky jinému obsazení a širšímu pojetí, a snad i lepší. Super!!! ()
Dejvické divadlo je kvůli sestavě nejspíš moje nejoblíbenější, naživo rozhodně nejlepší, ale pokud není ta možnost, potěší i záznam. Třeba Příběhy obyčejného šílenství jsou na prknech o dost zábavnější než film, vtipy mají lépe vystřiženou pointu, přechody kulis je radost sledovat, ale hlavně dejvické trio Plesl, Krobotová a Melíšková povyšují jakoukoli divadelní hru na vyšší level (třeba vzpomínky na Ucpanej Systém mě táhnou i po letech do kolen) a bez nich filmové zpracování prostě nebylo ono. Smála jsem se a ač je to totéž, film mě opravdu ani z poloviny tak nebavil, takže za čtyři, ač věřím, že naživo by to bylo za plnou palbu bez váhání. ()
Výtečně napsaná a také zahraná šňůra scének, skečů, vtipů a bonmotů o celém průžezu životem. O sexu, lásce, totalitě, dnešní plytkosti života... Ivan Trojan je nepochybně z nejlepších českých herců své generace. ()
,,Spousta lidí si namlouvá, že jsou šílení, ale jejich tajemství je v tom, že jsou úplně normální. Rozhlídni se kolem sebe a uvidíš spoustu jakoby pomatenejch lidí, ale nikoho, kdo by doopravdy zešílel." Nějak si začínám na tvorbu a styl mého "oblíbeného" Petra Zelenky docela zvykat. Jeho typický rukopis s neustálým proplétáváním dějových linek a vytvářením bizardních postaviček jako z Knoflíkářů nebo Sámotářů se holt nezapře ani na jevišti. Všemi milovaný Trojan mě nijak nezaujal ani zde, zato mě hodně bavil Miroslav Krobot v roli jeho táty a oceňuju i Ninu Divíškovou. Když na mne navíc z pozice režie a scénáře promlouval Zelenka takovým návalem (leč někdy přehnané) originality, nemohl jsem se dvě a půl hodiny nudit a po počátečních rozpacích jsem se nakonec zadíval a dostal do nálady pro ten správný nadhled. Šarády s výsměchem Čs. filmovým týdenníkům v podaní jejich bývalého komentátora, muž stříhající dívce vlasy během spánku, velkolepý experiment se žárovkou v ústech, stříkání moče ze sifonové flaše na soudní přísedníctvo,... Několikrát mě Příběhy rozesmáli, jindy spíše vyvolali pocit trapnosti, ovšem není takových absurdit a šílenství skoro všude kolem nás? Kolikrát je nevnímame, zavrhujeme nebo naopak stáváme se jejich součástí, ať už na straně původce nebo obětí, ač si to možná ani neuvědomujeme. Za celkovou myšlenkou díla rozhodně čtvrtou hvězdičku navrch. ()
Pravda pravdoucí: tahle divadelní hra je mnohem lepší než film, který mi byl dostupný o řadu let dříve. A jakože dobrý, ale něco tomu chybělo. Však na prknech to bylo pintlich! ()
Svěží vtip upoutá pozornost i v televizním záznamu. Slýchával jsem o tom, jak známí stáli ráno frontu na lístky. ()
Pokud člověk vidí nejprve film a až poté divadelní představení, nepochybně jej překvapí, jak výrazné rozdíly mezi nimi jsou. Některé motivy zcela zmizely, jiné se proměnily jako chameleon, některé se objevily nově. Zelenka přitom demonstruje svrchované pochopení filmových a divadelních prostředků, neboť zatímco divadlo je jakožto rodná sestra komediantství, poesie a nespoutané imaginativnosti útvar z principu daleko bližší nadsázce a experimentu, film je vizuálnější, šířeji rozkročený, ale zároveň jaksi normálnější a zklidněnější. Obojí je ovšem naprosto přesně chycené a suverénně zpracované... Záležitost neuvěřitelná dvojnásob, uvážíme-li, že jde o Zelenkův divadelní debut... Celkový dojem: 85% ()
Geniálne spojenie autorskej originality a hereckého absolútna. V porovnaní s pre mňa zbytočnou filmovou verziou je tá divadelná oveľa mrazivejšia a úchylnejšia, čím reálnejšia, zároveň oveľa absurdnejšia a tým podstatne zábavnejšia. Označenie KULTové je úplne presné. Autentický divadelný zážitok (videl som 7X) je nenahraditeľný akokoľvek veľká uhlopriečka televíznej obrazovky dojem sprostredkováva, atmosféru totiž nie je možné preniesť z dosiek do TV stopercentne. P.S. Fakt, že Moucha, dokonalý vo svoje bizarnosti, nemá vo filme žiaden priestor, neberiem (vôbec) osobne! "ROLUJ " ()
Není tomu tak dlouho, co jsem to viděl na vlastní oči v našem městském divadélku a byl jsem unešen. Když jsem to uviděl dnes 1.5.2010 v programu, tak jsem si to s radostí dal znovu a rovnou si to nahrál. V tehdejší verzi hrál Jiřího Bartoška a místo Žádníkový tam byla Bydžovská, ale moc to nevadilo. Stejná pecka jako tehdy. ()
4,5* ()
Nemůže to být z pití? Já bych kvůli tomu nerad přestával. Jsme skuteční blázni nebo jen lidé, co si to o sobě myslí? Nakonec nám zůstává v podvědomí otázka, co z toho by bylo lepší. Příběhy obyčejného šílenství jsou trpkou notou absurdity, kdy láska se mění v šílenství a šílenství v lásku. Rozum zůstává stát nad tím, jak se z něho může stát úplně něco jiného. Jeden dělá něco, aby se bláznem stal, druhý se snaží z objetí šílenství vymanit, no a třetímu se nechce vymanit, protože je takto šťastný. Nebo je to všechno jinak? Existuje na tomto světě vůbec nějaký skutečný blázen? Ano i ne. Je to jedna lovestory, kde všichni touží po tom něčem, co má v sobě špetku něčeho nekalého. Vždyť víš, jak to myslím. ()
Měl jsem kliku a viděl tohle naživo. Text se mi zažral do mozku tak, že si nemůžu pomoci a mám pocit , že v rámci derniéry si to herci a herkyně sem tam užívali malinko mimo rámec režijního záměru (i pan Krobot se několikrát usmál-to bylo hodně divný ....). A ten Zelenka.... vezme vlastně ,,obyčejnou" romanci dvou výrazných (čti vyhraněných) osobností a namastí tam bambilon odboček a témat (viz. třeba jeho Knoflíkáři). Nádhera! - Osobně tuhle hru považuji za jednu z CZtop deseti co kdy divadelní prkna téhle kotliny popatřila. No a díky dobrému zvuku a nikoli statické kameře (co ta mi zkazila jiných divadelních záznamů, zde tak dynamická, že místy spíše TV inscenace hry, než divadelního představení) za mě maximum hvězd co mám. ()
Nemá smysl srovnávat s filmem. Obě verze jsou úplně jiné a tahle je nesporně drsnější a beznadějnější. Do kina by asi na tohle nikdo nešel, jelikož polovina diváků by po projekci spáchala sebevraždu. Představení je vynikající, jen Klára Melíšková je pro mě po Zuzaně Šulajové příliš agresívní a vulgární, takže jsem ji nedal a vadí mi. Toť můj problém. Obyčejné šílenství potkáváme na každém kroku, jen si to většina z nás nechce přiznat. Tahle hra ho nádherně definuje a taky skvěle vidíme, co z člověkem dělá samota. Doporučuju každému, komu někdy obživla deka. Já jsem jeden z nich...100% ()
Reklama